Справа № 462/845/19                                Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/76/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                       Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..
                                                       суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
                                                       секретар: Іванова О.О. 
з участю: представників відповідача Лозинської О.А., Шабан Р.Р.                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крета Олега Ігоровича на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про зобов`язання до виконання обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 року ОСОБА_1  звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить зобов`язати відповідача надати їй загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості з 01.01.2000 р. до 30.01.2019р.; детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 01.01.2000 р. до 30.01.2019 р. та проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі з 01.01.2000 р. до 30.01.2019 року. 
В обґрунтування позову зазначає, що їй щомісячно надають недостовірну інформацію про суму, яку вона сплатила та не надають повний розрахунок вартості спожитих послуг. Покликаючись на ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вважає, що мала право на отримання зазначеної інформації, однак така їй не надана, а тому просить позов задовольнити.
Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду оскаржив представник  ОСОБА_1  - адвокат Крет О.І.  В апеляційній скарзі зазначає, що підставою для скасування рішення є невідповідність  висновків суду викладених в рішенні , обставинам справи.  Звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі. Враховуючи наведене та наявне право позивача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити. 
Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
Заслухавши пояснення представників відповідача Лозинської О.А. та Шабан Р.Р. на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Разом з нею у квартирі зареєстровані та проживають син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 05.09.2002 року (а.с.65).
Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 19.08.2003 року у справі № 2-4696/03 ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 в користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 1080,26 грн. заборгованості за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання та 51 грн. державного мита в користь держави (а.с.64).
На виконання зазначеного рішення суду ЛМКП «Львівтеплоенерго» 16.12.2003 року звернулося у ВДВС Шевченківського РУЮ м.Львова із виконавчим листом та заявою про відкриття виконавчого провадження та стягнення з ОСОБА_1 суми боргу. ( а.с.69).
24.12.2015 року Шевченківським районним судом м.Львова у справі №466/10599/15-ц видано Судовий Наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» 3 808,92 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги та 609,00 грн. судового збору. (а.с.15).
Зазначені вище рішення судів набрали законної сили, були скеровані на виконання.
Згідно долучених до матеріалів справи платіжних квитанцій вбачається, що позивач оплатила борг, виконавче провадження закінчено.
За приписами ч.4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особи щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Звертаючись до суду із позовом про зобов`язання відповідача надати інформацію з приводу житлово-комунальних послуг за період з 2000 року по 30.01.2019 року, позивач намагається провести переоцінку доказів у справах, які розглянуті та з приводу яких судом ухвалено рішення, яке виконано Шевченківським ВДВС ЛМУЮ.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач має право на отримання інформації від надавача житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами від 10.04.2014 року) виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), а саме: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».
Враховуючи, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є виконавцем послуг, позивач вправі звертатися про отримання необхідної інформації. 
Суд першої інстанції з посиланням на Закон України «Про житлово-комунальні послуги» прописав, що інформація з приводу житлово-комунальних послуг надається споживачу безоплатно.
Позивач ОСОБА_1 до виконавця житлово-комунальних послуг про інформацію, яка її цікавить та передбачена у ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не зверталася.
При наданні Відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , представником відповідача надано відповідь на всі поставлені позивачем позовні вимоги та питання, які позивач ставила у позовній заяві. В суді апеляційної інстанції представники ЛМКП «Львівтеплоенерго» підтвердили, що позивач ОСОБА_1 із заявою про отримання інформації з приводу житлово-комунальних послуг до них не зверталася, однак вправі звернутися і така інформація ними надається безоплатно всім споживачам .
Враховуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив позовні вимоги позивача та прийшов до вірного висновку, що спору між сторонами немає.
Споживач житлово-комунальних послуг наділений правами звертатися до виконавця послуг та отримувати інформацію, оскільки така не є конфіденційною.
Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги у яких викладено непогодження із попередніми рішеннями судів про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг та незгода із стягненням судового збору.
Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крета Олега Ігоровича залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 18 серпня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк