Справа № 442/5224/18                                Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П. 
Провадження № 22-ц/811/1767/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 
Категорія: 81

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
       22 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
                                     головуючого - судді Ніткевича А.В.,     
                                     суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
                                     секретаря Жукровської Х.І.
з участю апелянта ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року у справі за поданням старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Фурдиги Віталія Омеляновича, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні,-
встановила:
У серпні 2018 року старший державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Фурдига В.О. звернувся до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження, а саме Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс».
Вимоги обґрунтовував тим, що у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження АСВП №54248042 на виконання виконавчого листа № 2-1418/2010 виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 14.06.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість по кредитному договору, яка складає 198433,59 дол. США, що по офіційному курсу НБУ станом на 04.03.2010 (7,98 грн. на 1 дол. США) становить 1583 500,04 грн. та 1700 державного мита, 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 1585320,04 грн.
22.02.2018 до них надійшла заява представника ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про те, що відповідно до умов Договору відступлення вимоги від 29.12.2017 останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВіЕс Банк», тому виникла потреба в заміні стягувача правонаступником. Просив подання задовольнити.
Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року подання задоволено.
Замінено вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» при виконанні виконавчого листа, виданого 14.06.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області № 2-1418/2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість по кредитному договору, яка складає 198433,59 дол. США. по офіційному курсу НБУ станом на 04.03.2010 року (7,98 грн. на 1 дол. США) становить 1583500,04 грн. та 1700 державного мита, 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 1585320,04 грн.
Ухвалу суду оскаржив представник боржника ОСОБА_1 , вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд не врахував, що стягувачем згідно виданого виконавчого листа та виконавчого провадження, яке знаходиться на примусовому виконанні у Дрогобицькому міськрайонному ВДВС є ПАТ «Фольксбанк».
При цьому зазначає, що в обґрунтування подання державний виконавець подав суду договір від 29.12.2017 про відступлення прав вимоги № 1050-Ф, укладений між ПАТ «ВіЕС Банк» та ТзОВ «Фінансовою компанією «Траст Фінанс», натомість суду не надано жодного доказу про відступлення права вимоги від ПАТ «Фольксбанк» в користь ПАТ «ВіЕС Банк», такі в матеріалах справи відсутні.
Вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали припустився порушення вимог ст. 512, 514 ЦК України, які визначають умови, за яких допускається заміна кредитора у зобов`язанні.
Зазначає, що розгляд подання проводився без повідомлення та виклику ОСОБА_2 , останньому також не направлялася копія ухвали.
Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити. 
12.08.2020 на адресу апеляційного суду надійшов відзив ТзОВ «ФК «Траст Фінанс» на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні доводам скарги.
Представник Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та представник ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.
На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи із такого.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції врахував положення цивільного процесуального законодавства, які регулюють порядок заміни сторони виконавчого провадження та відповідні положення ЗУ «Про виконавче провадження», відтак дійшов висновку, що подання старшого державного виконавця про заміну сторони (стягувача) підлягає до задоволення. 
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого суду.
Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
 Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом встановлено, що з 07.07.2017 на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавчий лист, виданий 14.06.2010 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області № 2-1418/2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості по кредитному договору, яка складає 198433,59 по офіційному курсу НБУ станом на 04.03.2010 (7,98 грн. на 1 дол. США) становить 1583500,04 грн. та 1700 грн. державного мита 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 1585320,04 грн.
Стягувачем у виконавчому провадженні є ПАТ «ВіЕс Банк», боржник ОСОБА_2 .
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2010 набрало законної сили 31.05.2010, виконавчий лист № 2-1418/2010 виданий 14.06.2010 (а.с. 39).
29.12.2017 між ПАТ «ВіЕс Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» укладений договір про відступлення прав вимоги № 1050-Ф, відповідно до якого останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема згідно додатку № 1 до договору відступлення права вимоги за угодою № KF51319, від 06.08.2008 року за контрагентом ОСОБА_2 
22.02.2018 до Дрогобицького міськрайонного відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшла заява ТзОВ «Траст Фінанс» про заміну сторони у вказаному вище виконавчому провадженні.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18).
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
По своїй суті, заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.
Таким чином, звертаючись із поданням про заміну сторони виконавчого провадження державний виконавець зазначав, що ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» згідно Договору відступлення вимоги від 29.12.2017 набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВіЕс Банк», тобто є правонаступником останнього.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України). 
Частиною першою статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).
Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб в окремих зобов»язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.
Поряд з цим, судом не встановлено обставин, за яких правомірність правочину про відступлення права вимоги, на підставі якого відбувся перехід права вимоги до TзOB «Фінансова компанія «Траст Фінанс», у передбаченому законом порядку спростована. Відповідний договір про відступлення права вимоги не є предметом перегляду в даній справі.
Разом з тим, фактично основним аргументом апеляційної скарги є те, що до подання долучено договір № 1050-Ф від 29.12.2017 про відступлення прав вимоги, який укладений між ПАТ «ВіЕС Банк» та ТзОВ «Фінансовою компанією Траст Фінанс», при цьому не надано жодного доказу про наявність права вимоги у ПАТ «ВіЕС Банк».
Згідно із статутом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» останнє є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», перейменованого згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (Протокол № 48 від 11.10.2013 року).
В свою чергу, ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ «ФОЛЬКСБАНК», перейменованого згідно з рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (Протокол № 39 від 03.08.2009 року) у зв`язку із приведенням діяльності ВАТ «ФОЛЬКСБАНК» у відповідність до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства» № 514-IV від 17.09.2008, а ВАТ «ФОЛЬКСБАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ«Електрон Банк», перейменованого згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів (Протокол №36 від 03.04.2008 року).
Зазначена інформація є загальновідома, оскільки міститься у судових рішення судів різних інстанцій, які містяться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також на інших інтернет ресурсах, відтак в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
При цьому, зміна назви юридичної особи не є реорганізацією цієї юридичної особи, зокрема перетворенням, якщо не змінюється організаційно-правова форма цієї юридичної особи. Цю правову позицію підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 914/3587/14, яка зводяться до того, що зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, оскільки не має наслідком появу нового учасника цивільних відносин.
Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів про відступлення ПАТ «Фольксбанк» права вимоги до ПАТ «ВіЕС Банк», а відтак незаконність оскаржуваної ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні на ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в контексті прав вимоги до боржника ОСОБА_2 , на увагу не заслуговують та висновків суду не спростовують.
В свою чергу, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Як зазначено вище, в апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 зазначає, що розгляд подання проводився без повідомлення та виклику ОСОБА_2 , останньому також не направлялася копія ухвали.
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу (ч. 4 ст. 442 ЦПК України).
Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Фурдиги В.О. про заміну сторони у виконавчому провадженні надійшло до суду першої інстанції 08.08.2018, в цей самий день автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю по справі, оскаржувана ухвала постановлена судом 13.08.2018.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
В частині 5 цієї статті зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Натомість, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на адресу учасників справи, в тому числі боржника ОСОБА_2 , направлялися судові повістки про виклик в судове засідання, відтак останній не був повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів приходить висновку про під ставність доводів апеляційної скарги в цій частині, що свідчить про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення.
Ухвалюючи нове судове рішення, колегія суддів бере до уваги те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» згідно Договору відступлення права вимоги від 29.12.2017 набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № KF51319 від 06.08.2008 року, судом не встановлено, що правомірність правочину про відступлення права вимоги, на підставі якого відбувся перехід права вимоги до ТзОВ «Траст Фінанс», у передбаченому законом порядку спростована, відповідний договір про відступлення права вимоги не є предметом перегляду в даній справі, при цьому стягувач ПАТ Фольксбанк» у 2013 році змінив назву на ПАТ «ВіЕс Банк», відтак подання державного виконавця про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «ВіЕс Банк» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс», підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 – ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2018 року– скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким подання старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Фурдиги В.О. – задовольнити.
Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (вул. Грабовського, 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ 19358632) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» (м. Київ, вул. Софіївська, 10, прим. 4, код ЄДРПОУ 40514657) при виконанні виконавчого листа, виданого 14.06.2010 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області № 2-1418/2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість по кредитному договору, яка складає 198433,59 дол. США., що еквівалентно 1583500,04 грн. та 1700 грн. державного мита, 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 1585320,04 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 23 вересня 2020 року.

Головуючий:                                                                                 А.В. Ніткевич   

Судді:                                                                           С.М. Бойко

С.М. Копняк