ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5556/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого – судді Федотова І.В.,
суддів: Чаку Є.В., Сорочка Є.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не зазначення у наказі командира 15 бригади транспортної авіації (по особовому складу) від 03.07.2019 №11-РС та наказі командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2019 №142 вислуги років ОСОБА_1 у Збройних Силах України у календарному і пільговому обчисленні; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати накази якими внести зміни до наказу командира 15 бригади транспортної авіації (по особовому складу) від 03.07.2019 №11-РС та пункту 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.07.2019 №142, вказавши вислугу років ОСОБА_1 у Збройних Силах України у календарному обчисленні: 20 (двадцять) років 1 (один) місяць 1 (один) день, у пільговому обчисленні: 30 (тридцять) років 11 (одинадцять) місяців 1 (один) день; 
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати до суду протягом 15 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду звіт про виконання судового рішення. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року позов задоволено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, оскільки вважає, що таке рішення є незаконним, не обґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону. 
Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом з матеріалів справи встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідно до витягів із наказів командира 15 бригади транспортної авіації (по особовому складу) від 03 липня 2019 року №11-РС та командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) старшого прапорщика ОСОБА_1 , техніка обслуги обслуговування літаків і двигунів інженерно-авіаційної служби транспортної авіаційної ескадрильї (Блакитна стежа) звільнено у відставку за підпунктом «б» ( за станом здоров`я) (а.с.9,10).
Згідно відомостей, зазначених у аркуші бесіди від 03.07.2019 (а.с.11) та грошовому атестаті (а.с.12) позивач має вислугу років у Збройних Силах України у календарному обчисленні: 20 років 1 місяць 1 день, у пільговому обчисленні: 30 років 11 місяців 1 день. Дана обставина не заперечується відповідачем.
Не погоджуючись з тим, що відповідач не вказав вислугу років у оскаржуваних наказах, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування вимог послався на порушення відповідачем норм абз.23 п. 12.7 глави 12 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що позивач має право на пенсійне забезпечення, а тому вимоги є законними та правомірними, як наслідок підлягають задоволенню.
З цим висновком суд апеляційної інстанції погодитися не може з огляду на таке.
Відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Таким чином, на дату звільнення з військової служби (03.07.2019) для призначення пенсії за вислугою років позивач повинен був мати вислугу 24 календарних роки і більше.
При цьому, ще однією із умовою для призначення пенсії визначено у п. "г" ст. 12 Закон № 2262-XII, а саме: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які займали посади льотного складу та плаваючого складу підводних човнів Збройних Сил не менше 20 років, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.
12 січня 2004 року наказом Міністра оборони України №9, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 січня 2004 року за №103/8702, затверджений Перелік посад льотного складу, який має право виконувати польоти у складі екіпажів повітряних суден, авіації Збройних Сил України, військова служба на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, і Єдиних річних норм нальоту годин для нарахування вислуги років на пенсію на пільгових умовах льотного складу авіації, який має право виконувати польоти у складі екіпажів повітряних суден авіації Збройних Сил України(далі – Перелік).
Згідно наявної в матеріалах справи копії витягу з особової справи старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с.43), встановлено, що посади, які він займав, зокрема, в період з 15.03.2016 по 03.07.2019 не зазначені в Переліку льотних посад, а отже в цей період позивач на посадах льотного складу не перебував. Доказів виконання ним річних норм нальоту годин матеріали справи також не містять.
Згідно норм абз. 23 п. 12.7 глави 12 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 № 333 (далі – Інструкція №333) у наказах про звільнення з військової служби в запас (відставку) з правом на пенсійне забезпечення - число, місяць, рік народження, вислуга років у Збройних Силах у календарному і пільговому обчисленні, військовий комісаріат, до якого направляється на військовий облік звільнений, особистий номер, право носіння військової форми одягу, під час скорочення штатів або проведення організаційних заходів - номер і дата організаційної директиви. При звільненні з військової служби в запас (відставку) без права на пенсійне забезпечення замість вислуги років у примітках вказується, з якого часу вони перебувають на службі у Збройних Силах. Військовослужбовцям, засудженим за скоєний злочин, у наказах про звільнення з військової служби додатково вказується, коли, де, яким судом, за що, за якою статтею Кримінальногокодексу України і до якої міри покарання засуджено.
Отже, згідно цієї норми, на яку і посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, у наказах про звільнення з військової служби в запас (відставку) дані про вислугу років у Збройних Силах зазначаються лише у тих випадках коли особу звільняють з правом на пенсійне забезпечення. Натомість, при звільненні з військової служби в запас (відставку) без права на пенсійне забезпечення замість вислуги років у примітках вказується, з якого часу вони перебувають на службі у Збройних Силах.
Враховуючи, що станом на час звільнення з військової служби позивач права на пенсію за вислугу років не набув, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача, при виданні наказів про звільнення позивача з військової служби в запас (відставку), обов`язку щодо зазначення  календарної та пільгової вислуги років не виникло. 
Також суд зазначає, що відповідно до пунктів 2.12, 2.15 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1294/26071, розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.
Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: