ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року 

м.Харків

Справа № 613/1107/16-ц        

Провадження № 22ц/790/2897/20        
               
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справ:

головуючого                        Хорошевського О.М.
суддів                                        Бурлака І.В.
                               Яцини В.Б.
за участю секретаря          Пузікової Ю.С. 

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ;
Відповідач: Селянське (фермерське) господарство «Промінь»;
Третя особа: Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Юридична компанія «Право груп», яке діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року, ухваленого суддею Харченком С.М., 

за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Промінь», третя особа: Сектор державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації, про розірвання договору оренди землі, 

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив розірвати договір оренди землі №1265 від 05.03.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та Селянським (Фермерським) господарством «Промінь», зареєстрований у Богодухівському PB ХРФ ДП «Центр «ДКЗ» 25.01.2008 року за № 040868600065 (кадастровий номер земельної ділянки 6320882000:02:002:0177, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області); зобов`язати С(Ф)Г «Промінь» повернути ОСОБА_1 належну йому вищезазначену земельну ділянку; та вирішити питання щодо судових витрат.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер 6320882000:02:002:0177, площею 3,84 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-451. 

05 березня 2007 року був укладений договір оренди № 1265, зареєстрований у Богодухівському РВ ХРФ ДП «Центр «ДКЗ» 25.01.2008 року за № 040868600065, відповідно до якого мати позивача ОСОБА_3 передала в оренду СФГ «Промінь» земельну ділянку кадастровий номер: 6320882000:02:002:0177, площею 3,84 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка на момент укладення договору належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 714223 від 15.11.2001 року. Строком дії договору 25 років.

Відповідачем по справі не виконуються зобов`язання з виплати орендної плати у розмірі та порядку, встановленому Договором оренди, що на думку позивача є підставою для його розірвання відповідно до п.32 Договору.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2018 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «юридична компанія «Право групп» яке діє в інтересах ОСОБА_1 відхилено. Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 04 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПП «Юридична компанія «Право груп», яке діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно з`ясуванно обставин, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції не звернув увагу на письмові докази надані позивачем, з яких вбачається, що відповідач, неодноразово порушив п. 8 Договору оренди, а саме: шість років з дев`яти, він виплачував орендну плату орендодавцю значно меншу за належну.

Відповідач в порушення вимог п.9 Договору оренди жодного разу не проводив обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції, систематично не виконував п.10 Договору оренди, так як виплачував орендну плату за минулий рік в наступному році, тобто після 31 грудня минулого року. 

Відповідачем не підтверджено факт сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та військового збору за орендодавця за Договором оренди.

Всі порушення з боку відповідача по несплаті орендної плати в повному обсязі позивачу мають систематичний характер, що відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання Договору оренди

У відзиві представник СФГ «Промінь» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Відзив мотивований тим, що відомості, які містяться в матеріалах справи спростовують факт несвоєчасної виплати орендної плати. Щодо доводів позивача про незастосування п. 9 договору оренди, пояснює, що оскільки індекс інфляції встановлюється по закінченню року, то відповідно на момент виплати основної орендної плати розмір індексу інфляції не відомий. Матеріали справи містять довідки про сплату податків та військового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що систематичної несплати відповідачем орендної плати, яка б могла бути підставою для припинення права користування земельною ділянкою відповідно до п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України не встановлено. Позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення недоплаченої орендної плати.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,84 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6320882000:02:002:0177, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 березня 2007 року між матір`ю позивача ОСОБА_3 та СФГ «Промінь» укладено договір оренди землі за № 1265, відповідно до якого належна на той момент орендодавцеві земельна ділянка передається в оренду СФГ «Промінь» строком на 25 років (т. 1 а.с. 17). Договір зареєстрований 25 січня 2008 року в Богодухівському РВ ХРФ ДП «Центр» ДЗК за номером 040868600065.

Пунктом 8 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі та розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 9 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо індекс інфляції становить більше ніж сто двадцять відсотків.

Пунктом 10 договору встановлено, що орендна плата вноситься в строк до 31 грудня кожного року.

Згідно з п. 32 вказаного договору вбачається, що дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. 

Відповідно до положень ст. 792 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.  Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше.

Згідно ст. 96 ЗК України, встановлено обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею.

Відповідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Оскільки відповідачем було заявлено про застосування строків позовної давності (а.с. 119 т.2,) колегія суддів вважає за необхідне зроби розрахунок отриманої орендної плати за користування СФГ «Промінь» земельною ділянкою за три роки а саме, враховуючи що з позовом ОСОБА_1 звернувся у 2016 році то перерахунку підлягають попередні три роки 2013, 2014, 2015 роки.

Як вбачається з документів наданих СФГ «Промінь», позивач отримував плату за користування відповідачем земельною ділянкою, а саме: в відомостях про отримання орендодавцями орендної плати за користування земельними ділянками за 2013 рік ОСОБА_1 отримав орендну плату у виді 1200 кг пшениці (без зазначення загальної вартості а.с.135 т.с. 1), крупа кукурудзяна (20 кг отримано в гривневому еквіваленті 84,70 а.с.181 т.с.2 ), кукурудза 340кг отримана в гривневому еквіваленті 400 грн а.с.139 т.с. 1; пшоно 20 кг отримано в гривневому еквіваленті 94,18 а.с. 141 т.1. (без урахуванням сплати прибутку на додану вартість). Всього було видано продукції на загальну суму 578,88грн, а з вирахуванням збору ПДВ - 492.00грн. 

У Довідці відповідача №42 від 20.12.2016р. (а.с.175 т.с.1) зазначено, що орендодавцю видавалися, крім вищенаведеного, цукор вагою 50кг загальною вартістю 300,00грн. та крупа кукурудзяна вагою 20кг загальною вартістю 72,00грн. загальна сума отриманої орендної плати становить 2832 грн. 

Крім того, в довідці відповідача №23 від 27.02.2017р. зазначено, що орендодавцю було виплачену орендну плату за 2013 рік на загальну суму 3331,76 грн, в т.ч. ПДФО 499,76грн. 

Відповідно до відомості на видачу орендної плати за 2013 рік позивачу було видано продукції на загальну суму 2832 грн., тоді як повинно бути сплачено (109 721,90 грн (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з індексацією) х 3% (розмір орендної плати) 3291,63 грн - 493,75 грн =2797,88 грн (ПДФО). 

У 2014 році згідно відомостей про отримання орендодавцями орендної плати за користування земельними ділянками за 2014 рік ОСОБА_1  отримав орендну плату у виді 1200 кг пшениці (без зазначення загальної вартості а.с.145 т.с. 1), соняшник (100 кг отримано в гривневому еквіваленті 400 а.с.193 т.с.1 ), пшоно 20 кг отримано в гривневому еквіваленті 117,65 грн а.с.185 т.с. 2; цукор 50 кг отримано в гривневому еквіваленті 517,65 а.с. 184 т.2. (без урахуванням сплати прибутку на додану вартість). Всього було видано продукції на загальну суму 1120 грн з вирахуванням збору ПДВ сума становить 952 грн.

Згідно довідки відповідача №42 орендодавцю було видано продукції на загальну вартість 2832.00грн (а.с.176 т.с.1).

Відповідно до відомості на видачу орендної плати за 2014 рік позивачу було видано продукції на загальну суму 2832 грн (109 721,90 грн (нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з індексацією) х 3% (розмір орендної плати) - 3291,63 грн - 493,75 грн =2797,88 грн (ПДФО). 

Щодо виплат орендодавцями орендної плати за користування земельними ділянками у 2015 році то ОСОБА_1 отримав орендну плату у виді 1200 кг пшениці (без зазначення загальної вартості а.с.146 т.с. 1), крупа ячнева (5,00 кг отримано в гривневому еквіваленті 26,47 а.с.188 т.с.2 ), крупа кукурудзяна 10 кг отримано в гривневому еквіваленті 52,94 грн а.с.190 т.с. 2) крупа пшенична 5,00 кг отримано в гривневому еквіваленті 26,47 а.с. 192 т.2., кукурудза 380 кг отримано в гривневому еквіваленті 910,18 грн., соняшник 50 кг отримано в гривневому еквіваленті 479,04 грн (без урахуванням сплати прибутку на додану вартість). Всього було видано продукції на загальну суму 1495,10 грн з вирахуванням збору ПДВ сума становить 1250 грн.

Згідно довідки відповідача №44 від 20.10.2016 р. зазначено, що орендодавцю отримано 4634,00 грн.

Відповідно до відомості на видачу орендної плати за 2015 рік позивачу було видано продукції на загальну суму 1250 грн без урахування вартості пшениці у розмірі 1200 кг.

Судова клегія звертає увагу що за кукурудзу необхідно було сплатити з вирахуванням ПДВ 773,65 грн а сплачено лише 760 грн., також з соняшник необхідно бул сплати 407,18 грн а сплачено 400 такими чином сукупна різниця становить 20,18 грн.

Такими чином, матеріали справи свідчать про те, що розмір орендної плати відповідачем нараховувався виходячи з 3% грошової оцінки земельної ділянки, а не 1,5% передбачені договором оренди укладеним між сторонами.

Позивач не заперечував проти того, що ним отримано орендну плату у розмірі зазначеному відповідачем.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначенихЗемельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Судова колегія проаналізувавши виплати за три роки встановила одиничний факт порушення, а саме недоплату у 2015 році 20,18 грн. інших фактів порушення з боку СФГ «Промінь» свого договірного зобов`язання по сплаті орендної плати на користь орендодавця протягом 2013; 2014 років не виявлено.
Оскільки розмір несплаченої орендної плати в сумі 20,18 грн не можна вважати істотним порушенням прав позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Головуючий                                                                               О.М. Хорошевський
Судді:                                                                                           І.В. Бурлака
В.Б. Яцина
Повний текст постанови складено 03 вересня 2020 року.