ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 липня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/723/20
Головуючий у першій інстанції – Требух Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/867/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Губар В.С., Євстафіїва О.К., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,  
дата та місце складання повного тексту: 13 лютого 2020 року, м.Чернігів,

                                     В С Т А Н О В И В : 
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 лютого 2020 року справу передано на розгляд до Новозаводського районного суду м.Чернігова. 
Ухвала мотивована тим, що згідно наданих суду даних про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській обл. та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради місце проживання ОСОБА_1 було зареєстровано по АДРЕСА_1 та знято з реєстрації 26 квітня 2019 року. Суд послався на ч.9 ст.28 ЦПК України, згідно якої позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Вулиця В.Чорновола в м.Чернігові територіально не належить до Деснянського районного суду м.Чернігова, тому справу передано до Новозаводського районного суду м.Чернігова.
Ухвалою судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

Не погоджуючись з ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Шаповал О.В., звернулась до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , починаючи з 04 березня 2020 року, що підтверджується копією паспорту. Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 06 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактичне місце мешкання перебування ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Тому, суд не в повній мірі дослідив питання щодо територіальної підсудності позовної заяви.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Зважаючи, що по даній справі оскаржується ухвала про передачу справи на розгляд іншому суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін (ч.2 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність ухвали  судді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно із положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право, в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно норм ЦПК України територіальна підсудність цивільних справ поділяється на загальну – за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативну – за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключну (ст.30 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Частинами 1, 6 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Статтями 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування фізичної особи – адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком не менше шести місяців за рік.
Місце проживання – житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Реєстрація – внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. 
Згідно ч.17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 пред`явивши позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зазначив адресу місця проживання відповідачки АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч.8 даної статті).
З метою встановлення місця проживання відповідачки судом першої інстанції було здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській обл. (а.с.12).
За відомостями відділу встановлено, що ОСОБА_1 вибула з адреси: АДРЕСА_1   з  26 квітня 2019 року (а.с.13).
Також судом здійснено запит до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради для встановлення відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (а.с.14).
З інформації Управління адміністративних послуг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання була зареєстрована по АДРЕСА_1 та знята з реєстрації 26 квітня 2019 року. У заяві заявником зазначено адресу вибуття: АДРЕСА_4 (а.с.15).
Згідно ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали останнім відомим місцем реєстрації відповідачки була вулиця В`ячеслава Чорновола, що територіально відноситься до Новозаводського районного суду м.Чернігова. Отримана судом інформація не давала можливості встановити зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , однак, оскільки останнє відоме місце реєстрації відповідачки у Новозаводському районі м.Чернігова, тому справа не підсудна Деснянському районному суду м.Чернігова
Згідно ч.10 ст.187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Окрім цього, судом проаналізовано і норми ч.9 ст.28 цього Кодексу, згідно яких позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
Подаючи позов 24 січня 2020 року (а.с.10) ОСОБА_2 вказав відоме йому місце проживання відповідачки. Судом першої інстанції встановлено останнє місце реєстрації ОСОБА_1 – вул.В.Чорновола, що територіально відноситься до Новозаводського району м.Чернігова, ухвалою суду від 13 лютого 2020 року передано на розгляд до Новозаводського районного суду м.Чернігова та лише 04 березня 2020 року ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання в АДРЕСА_2 , тобто вже після постановлення ухвали судом про передачу справи за територіальною підсудністю.
З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Шаповал О.В. про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, адже на момент вирішення питання про передачу справи за підсудністю до Новозаводського району м.Чернігова ОСОБА_1 не була зареєстрована в м.Києві. 
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при визначенні підсудності вказаної справи, є доведеними.
Висновки районного суду щодо наявності підстав для передачі справи за територіальною підсудністю до Новозаводського районного суду м.Чернігова відповідають обставинам справи.
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.
За приписами ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Недопустимість суперечок про підсудність означає, що суд, якому передана справа, не має права відмовити у прийнятті надісланої до нього справи, навіть якщо вважає таку передачу безпідставною.
Аналіз вищевказаних норм законодавства дає апеляційному суду підстави дійти висновку про те, що після надходження до суду позовної заяви і отримання її головуючим суддею, останній зобов`язаний здійснити всі можливі дії для встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи.
Спори між судами про підсудність не допускаються, з метою уникнення безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ, що вважається недопустимим з огляду на практику Європейського суду з прав людини.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відповідно до договору оренди житлового приміщення від 06 серпня 2019 року фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_3 , тому, суд не в повній мірі дослідив питання щодо територіальної підсудності позовної заяви, не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки відповідачка не зареєструвала у визначеному Законом порядку місце свого проживання. 
Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання. Тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і її слід залишити без змін.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу подана до суду в січні 2020 року та до цього часу не розглянута по суті, що свідчить про можливість порушення прав позивача на розгляд його справи впродовж розумного строку, як передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на невиправдане та безпідставне зловживання відповідачем своїми  процесуальними правами.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                       П О С Т А Н О В И В: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 лютого 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                        Судді: