ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12209/20	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/397/20 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       01 жовтня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. 
з участю: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - Скиби В.М. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туреччини, що проживає в АДРЕСА_1 , 

В С Т А Н О В И В:
               
Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу із стягненням в дохід держави 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Судом першої інстанції встановлено, що 17 липня 2020 р. о 23 год 55 хв. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 12 керував транспортним засобом марки “Mazda” 3” д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора “Алкотестер Драгер 6820” (повірка дійсна 30.10.2020р.). 
Суд першої інстанції, розглянувши справу, дійшов висновку, що особа ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КупАП.
Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 — адвокат Скиба В.М. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді від 30 липня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі, вважаючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.
       Разом з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 — адвоката Скиби В.М. подав клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги. 
       Доводи клопотання представника ОСОБА_1 — адвоката Скиби В.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, а тому цей строк необхідно поновити, як такий, що пропущений з поважних причин, а саме: повний текст постанови особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності отримав 31 серпня 2020 року, шляхом ознайомлення представника з матеріалами справи.
Зокрема зазначає, що згідно з п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 у разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, даний протокол складається за участю перекладача.
Однак в порушення вищевказаної Інструкції працівники поліції перекладачем його не забезпечили, а українською мовою він не володіє на достатньому рівні, оскільки він є громадянином іноземної держави.
Крім того зазначає, що працівники поліції не надали йому перекладу при складанні адмінпротоколу та проведенні огляду на стан сп`яніння, а також не роз`яснили права, передбачені КУпАП та Конституцією України, зокрема, право на захист, право у випадку незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням технічного засобу, пройти цей огляд у закладі охорони здоров`я, де б в нього здійснили забір крові.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суддя апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.        
У розумінні положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст. 7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження. 
Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. 
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).
Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа “Шабельник проти України”, рішення від 19 лютого 2009 року).
З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено протокол відносно ОСОБА_1 , та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення істотно порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз`яснено його права та обовязки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.
У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.
За викладених обставин постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення апеляційним судом. 
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Зазначене порушення права на захист, яке виразилося у відсутності перекладача для ОСОБА_2 під час оформлення поліцейськими протоколу, не узгоджуються зі змістом вимог ст. 256 та ч. 1 ст. 257 КУпАП, відповідно до яких питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій. 
Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України. 
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності перекладача є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
За таких обставин, з урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,- 
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя