П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/167/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції в (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №59159874 від 09 грудня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн., -
В С Т А Н О В И В:
          Позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернувся з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції в (м. Одеса), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову ВП №59156874 від 09.12.2019 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04.02.2019 року по справі №522/22636/17, яке набрало законної сили 07.03.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 01.04.2019 року ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії, доплата пенсії за період з 07.03.2019 року по 31.03.2019 року у розмірі 85,69 грн. була зарахована на картковий рахунок позивача, а доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 06.03.2019 року в сумі 4058,45 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою КМУ від 22.08.2018 року №649 та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим Правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про неврахування судом першої інстанції того факту, що апелянт направив лист № 9651/03 про виконання судового рішення у відповідь на отриману постанову ВП №59159874 від 21.05.2019 року, яким повідомив державного виконавця про те, що Головним управлінням виконано рішення суду від 04.02.2019.
Також, на думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, відповідно до якої боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України №20-1.
Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції в (м. Одеса) у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04.02.2019 року у справі №522/22636/17 задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо не проведення перерахунку позивачу пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 року №900, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Постанови Кабінету Міністрів України №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268».
Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язане провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268», починаючи з 1 січня 2016 року на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області від 01 листопада 2017 року № 16389, яка містить наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад 2400,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням 2000,00 грн.; надбавка за стаж служби 40% (1760,00 грн.); премія 8,86 % (545,78 грн.), а всього 6705,78 грн. (а.с. 123-128).
Зазначене судове рішення набрало законної сили 07.03.2019 року.
21.05.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№59159874 з примусового виконання виконавчого листа №522/22636/17, виданого 26.03.2019 року Приморським районним судом м. Одеси. У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Вищезазначена постанова листом від 21.05.2019 року №091-2787 була направлена на адресу Головного управління ПФУ в Одеській області та отримана пенсійним органом  24.05.2019 року.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області відповідь від 04.06.2019 року №9651/03, у якій зазначило, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено ще 07.03.2019 року. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року склав 3352, 89 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 07.03.2019 року по 31.03.2019 року в сумі 85,69 грн. була зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 04.04.2019 року. При цьому доплата за період з 01.01.2016 року по 06.03.2019 року, яка склала 4058,45 грн., буде виплачена ОСОБА_1 згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року.
Копіями матеріалів з виконавчого провадження підтверджено, що за результатами розгляду цього листа ГУ ПФУ в Одеській області, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. 11.06.2019 року за невиконання рішення суду на апелянта накладений штраф у розмірі 5 100,00 грн. (а.с. 95-96).
Вказаною постановою про накладення штрафу зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.
Суд встановив, що постанова про накладення штрафу від 11.06.2019 року була надіслана на адресу ГУ ПФУ в Одеській області із супровідним листом від 11.06.2019 року № 091-4092 (а.с. 94).
Листом від 01.07.2019 року вих. № 12310/02-26 ГУПФУ в Одеській області надало відповідь на лист від 11.06.2019 року № 091-4092 та повідомило відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області про те, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений ще 07.03.2019 року. Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року склав 3352, 89 грн. Доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 07.03.2019 року по 31.03.2019 року в сумі 85,69 грн., була зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 04.04.2019 року. При цьому доплата за період з 01.01.2016 року по 06.03.2019 року, яка склала 4058,45 грн., буде виплачена ОСОБА_1 згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року та повідомлено про оскарження зазначеної постанови до суду (а.с. 97-98). Пенсійний орган не додав до вказаного листа жодних документів.
Постанова від 11.06.2019 року про накладення штрафу була оскаржена ГУ ПФУ в Одеській області до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року по справі №4204032/19 в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.10.2019 року.
Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області на адресу ГУПФУ в Одеській області була направлена вимога від 13.09.2019 року № 091-6493 та від 21.10.2019 року № 091-7016 про негайне направлення на адресу Відділу копій документів, підтверджуючих виконання рішення суду (а.с. 99-100, 101-102).
У зв`язку з повторним невиконанням рішення суду у повному обсязі без поважних причин, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області 09.12.2019 року прийнята постанова про накладення на пенсійний орган штрафу в сумі 10200 грн. (а.с. 143-144)
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 09.12.2019 року прийнята державним виконавцем за повторне, без поважних причин, не виконання рішення суду. Оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законом.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.
Згідно з ч. 5, ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. 
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Частиною 1 ст. 28 Закону №1404-VIII встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Згідно зі ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року, який втратив чинність з 22.07.2020 року, але був чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №649) визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Відповідно до пункту 2 Порядку №649, боржник це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.
Згідно з п. 5 Порядку №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Згідно з п. 6 Порядку №649, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).
Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень:
- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;
- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.
Відповідно до п. 9 цього Порядку, рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.
Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику (п. 10 Порядку №649).
Згідно з п. 11 цього Порядку, боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУПФ України в Одеській області повідомив відповідача, що виплата нарахованої компенсації буде здійснена згідно з Порядком №649, за наявності бюджетного фінансування.
Апеляційний суд зазначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом.
При цьому, з`ясування обставин, що свідчать про невиконання без поважних причин судового рішення, ініціює державного виконавця вжити заходи впливу на боржника, у томі числі шляхом накладення штрафу, повідомлення компетентного органу про вчинення кримінального правопорушення.
Виключенням щодо невиконання рішення суду є наявність поважних причин, що об`єктивно перешкоджають боржнику вчинити дії у спосіб визначений судом, а, отже, доведеність цих обставин покладається на особу, яка має вчинити відповідні дії на виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Тобто, виплати пенсій здійснюються пенсійним органом виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.
Апеляційний суд зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Але, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області ще 10.06.2019 року відповідачу були надані належні та допустимі докази на підтвердження вчинення дій з виконання рішення суду у невиконаній частині (а.с.137-141), а саме  сам лист – роз`яснення щодо вчинених дій, копія розрахунку  за пенсійною справою на виконання рішення суду, копію протоколу перерахунку за пенсійною справою стягувача, копію витягу з Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетної програмою. Надані апелянтом копії документів є вичерпними та свідчать про наявність поважних причин не виконання в повному обсязі виконавчого документу, на що суд першої інстанції не звернув уваги. Проте зазначені обставини мають суттєве значення для вирішення питання щодо поважності обставин за наявності яких пенсійний орган не мав об`єктивної можливості виконати судове рішення.
Апеляційний суд зазначає, що не виконання судового рішення в повному обсязі відбулось за відсутності вини апелянт, який жодним чином, у встановленому законом порядку, не вирішує питання щодо фінансування, яке має бути здійснене з Державного бюджету, з метою виконання судових рішень, а накладення штрафу на апелянта жодним чином не впливає на повне виконання пенсійним органом судового рішення.
Також апеляційний суд зазначає, що оскаржувана постанова від 09.12.2019 року ВП № 59159874, в частині встановлених головним державним виконавцем, обставин, не містить опису та аналізу вчинений (або не вчинених) дій  боржником, наданих боржником документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта щодо відсутності правових підстав для накладення на пенсійний орган штрафу за повторне невиконання судового рішення в межах виконавчого провадження №59156874.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2-12, 71-78, 242, 268-272, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  -  задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 420/167/20 -  скасувати та ухвалити по справі нову постанову.
Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області  - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №59156874 від 09 грудня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 23.09.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.