ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/1958/16
адміністративне провадження № К/9901/7841/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом  ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування наказів, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2016, прийняту у складі колегії суддів: Арсірія Р.О. (головуючий), Кузьменка В.А., Огурцова О.П., та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016, постановлену у складі колегії суддів: Безименної Н.В. (головуючий), Кузьменко Л.В., Франовської К.С.
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), в якому просила суд:
1.1. - скасувати наказ ДФС України від 04.09.2015 №666 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у липні 2015 року» в частині оголошення догани першому заступнику начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 за час виконання обов`язків начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області за неналежне виконання службових обов`язків, недостатній контроль за організацією роботи підпорядкованих підрозділів, що призвело до приросту сум залишку від`ємного значення ПДВ та згортання позитивних нарахувань по ПДВ за червень ц.p., маніпулювання показниками податкової звітності з податку на прибуток, невжиття ефективних заходів з відпрацювання вигодо формуючих суб`єктів господарювання, чим порушено виконання вимог наказу ГУ ДФС в Одеській області №841 та наказів №№495, 110.
1.2. - скасувати наказ ДФС України від 14.12.2015 №145-ДС Про застосування дисциплінарного стягнення.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що нею не було вчинено жодних дисциплінарних проступків, не порушувалась трудова дисципліна та належним чином і повному об`ємі були виконані всі посадові обов`язки, визначені Посадовою інструкцією, а отже оскаржувані накази є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. 
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій установлено, що 14.08.2015 на адресу ДФС України від ГУ ДФС в Одеській області надійшло подання від 10.08.2015 № 3444/8/15-32-13-01-08 щодо притягнення до дисциплінарного стягнення (впливу) першого заступника начальника ДПІ у Малинівському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 (том 1 а.с. 60-62).
4. Подання вмотивовано тим, що позивачем за час виконання обов`язків начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на незадовільному рівні у липні п.р. було організовано роботу та взаємодію структурних підрозділів ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ДФС в Одеській області щодо виконання чинних законодавчих, нормативно-правових актів, розпорядчих документів ДФС України та ГУ ДФС в Одеській області, а саме:
4.1. - не забезпечено відпрацювання вигодоформуючих суб`єктів господарювання в межах наказу ДФС України від 05.09.2014 №110 (зі змінами) ПП «Вігор» (30914087), ТОВ «Форт Консалт» (32971016), ПП «Ексімтранссервіс-Південь» (33567045), ТОВ «Сальтал» (33567045), ТОВ «Престиж компані Груп» (39678981), ТОВ «Торговий дім «Южний край» (39681439), ТОВ «Тазогон» (39514224);
4.2. - не забезпечено дотримання вимог підпункту 5.1 пункту 5 наказу ДФС України від 10.07 2015 №495 «Про індикативні показники доходів на III квартал 2015 року» та підпункту 3.1.3 пункту 3 наказу ГУ ДФС в Одеській області від 16.07.2015 №841 «Про індикативні показники доходів на III квартал 2015 року» щодо недопущення маніпулювання показниками податкової звітності з податку на прибуток шляхом подання уточнюючих декларацій з податку на прибуток, що призвело до зменшення доходів до критерію менше 20 млн. грн. (ТОВ «Блек Си Шипиінг Сервис ЛТД» (36554395);
4.3. - невиконання завдань ГУ ДФС в Одеській області від 23.06.2015 №7097/7/15-32-15-04-06 та від 23.07.2015 №8308/7/15-32-15-04-06, що призвело до приросту сум залишку від`ємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 та 31 декларації з ПДВ) та згортання позитивних нарахувань по ПДВ за червень 2015 року (ТОВ «Цитрус плюс» (39415740) згорнуто 15,9 млн. грн, ТОВ «Тандем-Оіл» (34994936) згорнуто 2,6 млн. гривень).
5. Також у поданні зазначено, що за попередній період виконання позивачем обов`язків начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області наказами ДФС України від 07.07.2015 №475 «Про результати перевірки територіальних органів ДФС в Одеській області» та від 07.07.2015 №547 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у червні 2015 року» ОСОБА_2 було оголошено догани, а тому остання підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді оголошення догани.
6. На підставі викладеного, ДФС України прийнято наказ від 04.09.2015 № 666 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у липні 2015 року», відповідно до пункту 2.2 якого перший заступник начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за час виконання обов`язків начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ в Одеській області (а.с. 6-22).
7. 14.12.2015 ДФС України прийнято Наказ від № 145-ДС, яким відповідно до констатуючої частини та пункту 2.2 наказу ДФС України від 04.09.2015 № 666 «Про стан організації роботи та її територіальних органів у липні 2015 року» оголошено догану першому заступнику начальника ДПІ у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2
8. Не погоджуючись з обґрунтованістю та правомірністю оскаржуваних наказі, позивач звернулась до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
9. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 01.06.2016 позовні вимоги задовольнив.
10. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача, в даному випадку, до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого оскаржувані накази підлягають скасуванню в межах заявлених позовних вимог.
11. Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.10.2016 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
12. У касаційній скарзі ДФС України, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати їхні рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
13. У доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі та у межах визначених Законом повноважень, у зв`язку з неналежним виконанням позивачем своїх посадових обов`язків.
14. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
15. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. Суспільні вдносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами Украхни права на державну службу, станом на час виникнення спірних відносин, були врегульовані Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», який визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та апараті (далі - Закон №3723-XII).
17. Відповідно до статті 1 Закону №3723-XII, що був чинний на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, державна служба України - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань та функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
18. Згідно зі статтею 5 Закону №3723-XII державний службовець повинен: сумлінно виконувати свої службові обов`язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.
19. Основні обов`язки державного службовця передбачені статтею 10 зазначеного Закону, а саме: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов`язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі.
20. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.
21. Статтею 14 Закону №3723-XII передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.
22. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, як заходи дисциплінарного впливу можуть застосовуватись: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.
23. Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі -КЗпП України).
24. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника можуть бути застосовані стягнення у вигляді догани чи звільнення.
25. Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
26. Статтями 148-149 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.
27. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
28. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
29. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
30. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
31. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
VI. Оцінка Верховного Суду
32. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
33. Судами попередніх інстанцій установлено, що 04.09.2015 ДФС України прийнято наказ № 666 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у липні 2015 року», відповідно до пункту 2.2 якого перший заступник начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за час виконання обов`язків начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ в Одеській області (а.с. 6-22).
34. 14.12.2015 ДФС України прийнято Наказ від № 145-ДС, яким відповідно до констатуючої частини та пункту 2.2 наказу ДФС України від 04.09.2015 № 666 «Про стан організації роботи та її територіальних органів у липні 2015 року» оголошено догану першому заступнику начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_2
35. Однією з підстав прийняття оскаржуваних наказів було, на думку ДФС, незабезпечення позивачем, під час виконання обов`язків начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ в Одеській області відпрацювання вигодоформуючих суб`єктів господарювання в межах наказу ДФС України № 110 від 05.09.2014 (том 2 а.с. 2-7).
36. Проте, як установлено судами попередніх інстанцій, наведені до опрацювання в межах наказу ДФС України № 110 від 05.09.2014 35 «податкових ям» за березень - травень 2015 року Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси ГУ в Одеській області відпрацьовано в повному обсязі (том 2 а.с. 63).
37. Натомість відповідачем не надано жодного належного письмового доказу не забезпечення позивачем відпрацювання підконтрольною їй ДПІ «податкових ям»: ПП «Вігор» (30914087), ТОВ «Форт Консалт» (32971016), ПП «Ексімтранссервіс-Південь» (33567045), ТОВ «Сальтал» (33567045), ТОВ «Престиж компані Груп» (39678981), ТОВ «Торговий дім «Южний край» (39681439), ТОВ «Тазогон» (39514224).
38. Щодо посилань відповідача на незабезпечення позивачем дотримання вимог підпункту 5.1 пункту 5 наказу ДФС України від 10.07.2015 №495 «Про індикативні показники доходів на III квартал 2015 року» (том 2 а.с. 46-67) та підпункту 3.1.3 пункту 3 наказу ГУ ДФС в Одеській області від 16.07.2015 №841 «Про індикативні показники доходів на III квартал 2015 року» (том 1 а.с. 77-89) щодо недопущення маніпулювання показниками податкової звітності з податку на прибуток шляхом подання уточнюючих декларацій з податку на прибуток, що призвело до зменшення доходів до критерію менше 20 млн. грн, судами попередніх інстанцій установлено таке.
39. ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області у липні 2015 року забезпечено надходження до Зведеного бюджету у сумі 101,7 млн.грн, або 120,6 % доведеного індикативного показника, додатково надійшло 17,4 млн.грн. Забезпечене збільшення надходжень у порівнянні з аналогічним періодом минулого року на 46,3 % або на 35,1 млн.грн. У порівнянні з червнем 2015 року надходження збільшились на 16,8 млн.грн або на 19 %. До загального фонду Державного бюджету надійшло 45,6 млн.грн або 122,8 % доведеного індикатива, додаткові надходження склали 8,5 млн.грн.
40. Забезпечене збільшення надходжень у порівнянні з аналогічним періодом минулого року на 35% або на 18 млн.грн. У порівнянні з червнем 2015 року надходження збільшились на 9,6 млн.грн або на 26 %. До місцевого бюджету надійшло 56121,2 тис.грн або 119 % доведеного індикатива, додаткові надходження склали 8973,7 тис.грн.
41. Вказане відвідачем не спростовано.
42. Крім того, Верховний Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованостиі висновків, що містяться в наказі від 04.09.2015 № 666 про невиконання позивачем завдань ГУ ДФС в Одеській області викладених в листах від 23.06.2015 № 7097/7/15-32-15-04-06 та від 23.07.2015 № 8308/7/15-32-15-04-06 (том 1 а.с. 42, 50), оскільки останні виконані позивачем у повному обсязі та у визначений ГУ ДФС в Одеській області строк, що підтверджується листами від 02.07.2015 № 1936/8/15-52-15-04-05 та від 23.07.2015 № 2334/8/15/52/15/04/05 (том 1 а.с. 44-49, 52-54).
43. За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення судів у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у судових рішеннях повно надано оцінку всім аргументам учасників справи у тій мірі, в якій це необхідно для правильного розумінням ухваленого судами рішення. 
44. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
45. Ураховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
46. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
47. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.
2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов
Судді                                                                                                           І.В. Дашутін
                                                                                                                   М.М. Яковенко