У Х В А Л А
22 липня 2020 року
м. Київ
справа № 128/1710/19
провадження № 61-8192ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вінницько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
В С Т А Н О В И В :
У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_1 з позовом, у якому просила визнати особу такою, що втратила право користування житлом.
Позов обґрунтований тим, що згідно з договором дарування від 29 травня 2019 року ОСОБА_2  є власницею житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: на  АДРЕСА_1 , який її подарував батько ОСОБА_3 . Крім неї за цією адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_1 , яка є рідною сестрою батька позивача, але з листопада 2003 року відповідач у будинку не проживає та відсутні її речі.
У зв`язку із тим, що відповідач не брав участі у ремонті та благоустрою будинку, прибудинкової території, однак зареєстрована у будинку, що належить позивачу, ОСОБА_2 позбавлена можливості в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатися зазначеним будинком, чим обмежуються її права як власника об`єкта нерухомості.
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року, позов задоволено.
Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житлом - будинком АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що право відповідача, яка не є власником спірного будинку, на користування житлом було похідними від права колишнього члена сім`ї попереднього власника майна, а з припиненням його права власності, припинилося й право користування житлом. Позивач є власником будинку, яка не давала згоди на вселення та реєстрацію у ньому відповідача. Крім того, з 2005 року ОСОБА_1  у житловому будинку позивача не проживає, а має інше місце проживання у квартирі чоловіка, при цьому реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди у користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.
18 травня 2020 року ОСОБА_1 направила поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року. 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року, провадження № 6-709цс16; постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року, провадження № 61-15224св19, від 01 квітня 2020 року, провадження № 61-16571св19.
ОСОБА_1 зазначає, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, встановили обставини та дійшли неправильних висновків, які суперечать доказам, які знаходяться в матеріалах справи, не надали належної оцінки доказам у справі.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, частиною третьою статті 411 ЦПК України, для відкриття провадження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2020 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи те, що оскаржені рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, не підлягають примусовому виконанню, а отже, заява ОСОБА_1 про зупинення їх виконання до закінчення перегляду справи в касаційному порядку задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
Витребувати із Вінницького районного суду Вінницької області цивільну справу № 128/1710/19 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вінницько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 березня 2020 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 28 квітня 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 серпня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
 
         С. О. Погрібний
 
         В. В. Яремко