Постанова                                           
Іменем України
02 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 461/3580/15-ц
провадження № 61-20847св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , 
третя особа за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду 
від 29 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року позов ПАТ «Універсал Банк» залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання, а зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду за його заявою про залишення зустрічного позову без розгляду.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що представник позивача ПАТ «Універсал Банк» повторно не з`явився в судове засідання, не подав суду жодних доказів поважності причин неявки, не подав заяви про розгляд справи у його відсутності, суд вважав, що позовну заяву слід залишити без розгляду, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з аналогічним позовом. Представник відповідача ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила залишити без розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим. Таким чином, враховуючи те, що представником  ОСОБА_1  було подано заяву про залишення зустрічного позову без розгляду, суд вважав, що заява підлягає до задоволення.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що з урахуванням положень пункту 3 частини першої статті 257 та частини п`ятої статті 223 ЦПК України правових підстав визнавати неявку представника 
ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання 12 лютого 2019 року повторною немає, оскільки про причини своєї першої неявки в судове засідання, призначене на 28 грудня 2018 року, він повідомляв суд.
Крім того, 12 лютого 2019 року від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про залишення без розгляду його зустрічного позову яка була задоволена судом першої інстанції, проте, з порушенням норм процесуального закону, які регулюють це питання, зокрема положень пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України відповідно до якого суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду,                      ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд не врахував правового висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 22 травня 2019 року у справі 
№ 310/12817/13 відповідно до якого процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.  
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції. 
У січні 2020 року справу передано до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2020 року справу за позовом 
ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим, призначено до судового розгляду. 
Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 жовтня 2016 року у цій справі призначено судово-економічну експертизу фінансово-кредитних операцій, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а. с. 54, т. 2).
29 листопада 2018 року матеріали справи повернулись до суду з висновком експертизи (а. с. 74-128, т. 2).
03 грудня 2018 року судом поновлено провадження у справі і справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 28 грудня 2018 року 
(а. с. 130, т. 2).
Про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 28 грудня 
2018 року, ПАТ «Універсал Банк» було повідомлено належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку позивач отримав 13 грудня 2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки (а. с. 133, т. 2).
У судове засідання 28 грудня 2018 року сторони не з`явились, від ОСОБА_1 та представника ПАТ «Універсал Банк» надійшли заяви про відкладення розгляду справи (а. с. 135, 139-140, т. 2).
Зокрема, представник ПАТ «Універсал Банк» повідомив про неможливість з`явитись в судове засідання через зайнятість у іншій справі, яка розглядається Львівським апеляційним судом.
Наступне судове засідання було призначене на 12 лютого 2019 року на 
15 год. 30 хв., про що ПАТ «Універсал Банк» було повідомлено належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку позивач отримав 28 січня 2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки (а. с. 142, т. 2).
У судове засідання 12 лютого 2019 року представник ПАТ «Універсал Банк» не з`явився і про причини своєї неявки суд не повідомив.
12 лютого 2019 року від ОСОБА_1 надійшла до суду заява про залишення без розгляду його зустрічного позову (а. с. 149, т. 2).
2.                 Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня             2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 
207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
За змістом вказаних положень цивільного процесуального законодавства суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності одночасно наступних умов: позивач повторно послідовно не з`явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк.
Колегія суддів вважає, що залишаючи позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» без розгляду, суд першої інстанції правильно виходив із того, що справа неодноразово призначалася до судового розгляду, а саме на 28 грудня 
2018 року та 12 лютого 2019 року. Про дату та час розгляду справи позивач належно повідомлявся судом у порядку, передбаченому ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, про причини неявки якої він суд не повідомив і заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду.
Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі 
№ 295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі № 522/7428/15,
від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц та від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц.
З урахуванням наведеного, оскаржувана постанова апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою.
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Отже, суд апеляційної інстанції, у порушення статей 89, 263-265 ЦПК України, не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, належно не встановив усі необхідні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі суд першої інстанції не порушив норм процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим.
Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України скасовує постанову Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року і залишає в силі ухвалу Галицького районного суду м. Львова 
від 12 лютого 2019 року.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання касаційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір                      у розмірі 384 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією 
№ 0.0.1526315352.1 від 18 листопада 2019 року.
Отже, документально підтверджені судові витрати у розмірі 384 грн 20 коп. підлягають стягненню з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 .
Керуючись статтями 141, 400, 402, 406, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року скасувати. 
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року залишити в силі.
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 (двадцять) копійок судового збору.  
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
Судді                                                                                                 О. М. Осіян 
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович