ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 р.	Справа № 524/7611/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - Таранкової О.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Нестеренко С.Г., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, повний текст складено 13.02.20 року по справі № 524/7611/16-а
          за позовом    ОСОБА_1  
          до   Кременчуцької міської ради ,   Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ,   Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича              
          про визнання незаконними розпоряджень міського Голови та рішення сесії міської Ради,
ВСТАНОВИВ:
          У лютому 2020 року ОСОБА_1 ( далі – ОСОБА_1 , заявник) звернулася до суду із заявою по справі  №524/7611/16-а, в якій просила звільнити від сплати судового збору за подання адміністративного позову та видачу копії технічного запису в електронній формі. 
          Ухвалою Автозаводського районного суду м.  Кременчука Полтавської області від 13.02.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір на суму 63 грн. 06 грн. за видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді ( компакт- диску). 
          Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти  постанову, якою задовольнити  заяву про звільнення від сплати судового збору в повному обсязі.           Судові витрати покласти на відповідача.          
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки мав всі необхідні документи, які підтверджували її скрутне матеріальне становище. Неправомірно стягнув судовий збір за видачу копію технічного запису судового засідання в електронній формі, оскільки видав його без сплати судового збору та не роз`яснив майбутнього можливого обов`язку щодо такої сплати у випадку відмови суду у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, чим позбавив її права вибору щодо отримання копії технічного запису зі сплатою судового збору, або відмови від такого отримання. Вказала, що мала всі обґрунтовані підстави вважати, що обов`язок зі сплати судового збору у неї відсутній.           
           18.03.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. 
           26.03.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду призначено до розгляду клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 
           30.03.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку з незадовільним майновим станом. 
           30.03.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження по справі №  524/7611/16-а. 
           29.05.2020 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 
          Апеляційна скарга розглянута у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно приписів  ст. 195, 229 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України).
          Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
          Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.
          У 2016 році ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Кременчуцької міської Ради, виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради, Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича про визнання незаконними розпоряджень міського Голови та рішення сесії міської Ради.
           23.01.2020 рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Питання щодо розподілу судових витрат не вирішено. 
           04.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову та видачу копії технічного запису судового засідання в електронній формі. 
          Відмовляючи в задоволенні заяви позивача та стягуючи на користь держави суму судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору або його зменшення за подання адміністративного позову та отримання копії технічного запису судового засідання в електронній формі відсутні, оскільки доказів наявного у ОСОБА_1 та її сім`ї важкого майнового стану до суду не надано.
          Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
          Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає   КАС України та Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011  № 3674-VI  (  далі – Закон № 3674 ). 
          Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
          Наведена норма кореспондує ч.1, ч.2 ст.8 Закону № 3674, згідно положень якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
          З огляду на викладені правові норми, колегія суддів зазначає, що законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, а єдиною підставою для такого звільнення є врахування судом майнового стану сторони.
          Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) визначається судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір, а тому є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.
          Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати належні та допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
          Отже, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
          Як встановлено судовим розглядом Гордєєвою В.Ю. до суду першої інстанції подано заяву про звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову та видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді ( компакт-диску) від 04.02.2020, в обґрунтування вимог якої заявник зазначила, що є пенсіонером, єдиним доходом є пенсійне забезпечення у розмірі 1677, 81 грн. на місяць,  а загальний розмір отриманих  доходів за 2019 рік  склав 21829,31 грн, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру фізичних осіб – платників податків, а тому має скрутне матеріальне становище, яке свідчить про наявність підстав для її звільнення від сплати судового збору. 
          Судом першої інстанції проаналізовано декларацію ОСОБА_1 , подану нею як кандидатом у народні депутати на виборах народних депутатів у 2019 році та встановлено, що позивач має на праві власності земельну ділянку у Кіровоградській області в м.Новоукраїнка з об`єктами нерухомості на ній, квартиру, в якій постійно проживає разом з чоловіком, який, в свою чергу, має на праві власності вантажний автомобіль. Крім того, ОСОБА_1 отримано благодійну допомогу у розмірі 10000 грн.
          З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.10.2016, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення.( а.с. 40 т.1). Зазначена ухвала позивачем не оскаржувалася. 
          Враховуючи встановлені фактичні обставини та наведені вище правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач, з урахуванням отриманого доходу та обізнаності про існування ухвали про відстрочення сплати судового збору з 2016 року, мала спроможність сплатити судовий збір за подання позовної заяви. 
          Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підставі для звільнення від сплати судового збору за отримання копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді, оскільки розмір судового збору, який підлягає сплаті, не перевищує 5% розміру річного доходу позивача. 
          Посилання апелянта на скрутне матеріальне положення через наявність витрат на сплату комунальних послуг, продуктів харчування колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції, оскільки чинне законодавство передбачає право суду щодо звільнення від сплати судового зборку за умови перевищення розміру судового збору 5% річного доходу. 
          Щодо твердження апелянта про неправомірність стягнення з неї на користь держави судового збору у розмірі  63 грн. 06 грн. за видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді ( компакт – диску) колегія суддів зазначає.  
          Відповідно до ч.2 ст. 232 КАС України учасник справи має право отримати копію технічного запису судового засідання. Розмір судового збору за видачу в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання встановлюється законом. 
          Абзацом ч 4 ч.1 ст. 3 Закону № 3674 визначено, що судовий збір справляється за видачу судами документів. 
          Відповідно до п. 4 ч.4 ст.4 Закону № 3674 розмір ставки судового збору за видачу в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання становить 0,003 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
          Згідно з п.7 ч.1 ст.167 КАС України будь-яка заява повинна містити, зокрема, інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
          Приписами ч.2 вказаної статті встановлено, що  якщо заяву подано без додержання вимог частини 1 цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути суд повертає таку заяву заявнику без розгляду. 
          Як встановлено судовим розглядом Гордєєва В.Я. звернулась до суду першої із заявою про звільнення від сплати судового збору та видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді (компакт – диску) від 04.02.2020.
           05.02.2020 судом першої інстанції видано ОСОБА_1 такий компакт- диск без попередньої сплати судового збору.
          Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.02.2020 у задоволенні вказаної заяви відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 63 грн. 06 грн. за видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді.  
          З урахуванням викладеного та враховуючи вищевказані норми права, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_2 судового збору за видачу копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді ( компакт – диску), оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення судового збору після видачі такої копії.
          Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції позбавив її права вибору щодо отримання копії технічного запису зі сплатою судового збору, або відмови від такого, оскільки не роз`яснив майбутнього можливого обов`язку щодо такої сплати у випадку відмови суду у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає слушними, та зазначає, що отримання копії технічного запису судового засідання в електронному вигляді (компакт – диску) та, відповідно, сплата за неї судового збору у встановленому законом розмірі, з огляду на ч.2 ст.232 КАС України, є правом особи, а не її обов`язком.
          З огляду на те, що ОСОБА_1 видано копії технічного запису без сплати судового збору та не роз`яснено майбутнього можливого обов`язку його сплати, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_1 всіх обґрунтованих підставі вважати, що обов`язок зі сплати судового збору у неї відсутній, обґрунтованими. 
          Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
          Згідно п. 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
          За вказаних обставин, проаналізувавши наведені вище докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору на суму 63 грн. 06 грн. за видачу копії технічного запису судового засідання в едектронному вигляді ( компакт- диску).
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2020 року по справі № 524/7611/16-а скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на суму 63 грн. 06 грн. за видачу копії технічного запису судового засідання в електронному викляді ( компакт диску).
В іншій частині ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  26.06.2020