ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11597/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.      
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпро  апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області   на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23.03.2020 р.  (суддя  Луніна О.С.) по справі за позовом   ОСОБА_1 до  Прокуратури Дніпропетровської області про визнання незаконної постанови прокурора про скасування постанови про відшкодування шкоди та скасування її

в с т а н о в и В:

19.11.2019 р. ОСОБА_1 звернувся  до Дніпропетровського   окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Дніпропетровської області про визнання незаконної постанови прокурора про скасування постанови про відшкодування шкоди та скасування її, де просив  визнати незаконною та скасувати постанову прокурора Нікопольської місцевої прокуратури юриста 1 класу Кахути І.Ю. від 23.03.2018 р. про скасування постанови слідчого СВ  Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Римаренко Р.В. від 26.02.2018 р. про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним засудженням ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від 23.03.2020  р.  адміністративний позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що постанова  прокурора про скасування постанови слідчого про відшкодування школи, спричиненої незаконним засудженням позивача, винесена поза межами повноважень прокурора, є незаконною та підлягає скасуванню.
Не погодившись з рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23.03.2020 р., відповідач подав апеляційну скаргу, де просили  скасувати  рішення  суду, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені правила юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, що є підставою для скасування рішення по справі і закриття провадження.
В судовому засіданні представник відповідача просила задовольнити апеляційну скаргу,  інші особи, до суду не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників процесу,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення  апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що  26.02.2018 р. слідчим слідчого відділу Нікопольського МВ ГУНП України в Дніпропетровській області майором поліції Римаренко Р. В., за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої незаконним засудженням по кримінальному провадженню № 12012040340000623, винесено постанову про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок незаконного засудження по кримінальному провадженню № 12012040340000623 від 06.12.2012 року, згідно з якою, стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок незаконного засудження по кримінальному провадженню № 12012040340000623 від 06.12.2012 року, в сумі 267202,10  грн. 
Як вбачається з постанови слідчого, підставою її винесення є  той факт, що 30.04.1997 р. під час досудового слідства по кримінальній справі № 95172  в порядку  ст. 115 КПК України затримано ОСОБА_1 за підозрою в скоєнні злочину та 03.05.1997 р. обрано запобіжний захід - тримання під вартою, а 14.08.1997 р. ОСОБА_1 вироком Нікопольського районного суду засуджений до 7 років позбавлення волі та в подальшому відбував покарання в місцях позбавлення волі. 10.01.2001 р. президією обласного суду Дніпропетровської області вирок Нікопольського районного суду відносно ОСОБА_1 скасований, кримінальна справа направлена на додаткове розслідування та 13.09.2001 р. запобіжний захід тримання під вартою змінено на підписку на невиїзд, а 19.08.2011 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд - скасовано.
Також судом встановлено, що 22.07.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до Нікопольського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з заявою про визначення розміру відшкодування шкоди, спричиненої незаконним засудженням. 05.12.2014 р. за результатом розгляду заяви, слідчим СВ Нікопольського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області винесено постанова про відшкодування шкоди, та стягнено з державного бюджету на користь ОСОБА_1 117  857 грн, але постановою Нікопольського міжрайонного прокурора  від 16.01.2015 р. постанова слідчого скасована.
На обгрунтування даної постанови прокурор зазначив, що визначення відшкодування розміру  неодержаного заробітку здійснено виходячи з розміру середньої заробітної плати, але на час події злочину ОСОБА_1 не працював, що не враховано слідчим, та розрахунок втраченого заробітку необхідно здійснювати з розміру мінімальної заробітної плати, чинної станом на дату винесення постанови про відшкодування шкоди. Крім того, підставою для прийняття постанови була відсутність в долучених до заяви квитанціях про сплату за надані юридичні послуги інформації, в яких конкретно справах   ОСОБА_1 надавалася правова допомога.
Крім того,  Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07.06.2016 р. позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди задоволений повністю, стягнуто на користь ОСОБА_1 145 412 грн, але рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.02.2017 р. рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07.06.2016 р. скасоване, ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Рішення суду мотивоване тим, що рішення судом прийнято передчасно, оскільки ОСОБА_1 має можливість спочатку звернутися з заявою про відшкодування втраченого заробітку та витрат на правову допомогу до органів слідства, які і повинні визначити розмір матеріальної шкоди.
Постановою про скасування постанови про відшкодування шкоди від 23.03.2018 року, винесеною прокурором Нікопольської місцевої прокуратури юристом 1 класу Кахута І.Ю., скасовано постанову слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Римаренко Р. В. від 26.02.2018 року про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним засудженням ОСОБА_1 .
Постанова прокурора мотивована тим, що з матеріалів кримінального провадження № 12012040340000623 вбачається, що закриваючи провадження у кримінальній справі 19.08.2011 р. слідчим СВ Нікопольського РВ УМВС України в Дніпропетровській області  роз`яснено ОСОБА_1 порядок поновлення його порушених прав та свобод та його право на відшкодування шкоди, відповідно п.11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 р.,- протягом шести місяців після направлення повідомлення про закриття провадження у справі, що підтверджено підписом ОСОБА_1 .
Однак, під час прийняття постави слідчим  про відшкодування шкоди  від 26.02.2018 р. грубо порушені норми законодавства України, постанову про поновлення терміну встановленого для пред`явлення відповідних вимог - не винесено,  підстави для поновлення строку в матеріалах справи відсутні, та відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 правової допомоги у конкретних справах.
Крім того, встановлено, що   ОСОБА_1 звертався у 2004 р. до органу досудового слідства з заявою про визначення розміру матеріальної шкоди, але рішення про закриття кримінального провадження на той час було скасоване та слідство проводилося до 19.07.2011 р.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.12.2006 р.  по цивільній справі № 12-585  в задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним засудженням відмовлено з підстав того, що на час розгляду справи не закінчене провадження по кримінальній справі.
Крім того, встановлено, що 04.08.2014 р.  позивач  в чергове звертався до Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним засудженням та 05.12.2014 р.  слідчим  СВ Нікопольського МВ ГУМВС  України в Дніпропетровській області виніс постанову про відшкодування шкоди на загальну суму 117  857,13 грн, яку скасовано постановою заступника Нікопольського міжрайонного прокурора від 16.01.2015 р., але правом на оскарження даної постанови   ОСОБА_1 не скористався, в зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення строку для повторного звернення з такою заявою. 
Також встановлено, що з заявою про проведення розрахунку завданої шкоди, ОСОБА_1 звертався до СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області 21.04.2017 р., тобто більше ніж 4 роки з моменту роз`яснення йому права на відшкодування шкоди.
Крім того, при винесенні постанови від 26.02.2018 р. слідчим невірно визначено розмір втраченого позивачем заробітку, оскільки не враховано положення п. 3 Перехідних та Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України.
З матеріалів справи слідує, що 28.03.2018 р. Управлінням Державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області  повідомлено ОСОБА_1 про те, що до Управління надійшла постанова Нікопольської місцевої прокуратури від 23.03.2018 р. про скасування постанови слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області Римаренко Р. В. від 26.02.2018 року про відшкодування шкоди, спричиненої незаконним засудженням ОСОБА_1 .
Цивільним кодексом України передбачено, що «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15); 
1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:…9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ст. 16); 
1. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
2. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.
…6. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
7. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом (ст. 1176)».
Згідно статті  2 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що  «1. На прокуратуру покладаються такі функції:…3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;…».
Таким чином, суд зазначає, оскільки  прокурор здійснює функції щодо нагляду за додержанням законів, зокрема,  органами досудового слідства,  а відповідно, чинним законодавством  прокурора наділено повноваженнями з перегляду постанов про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів,  що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, оскаржувана постанова прокурора  прийнята в межах наданих йому повноважень.
Крім того, суд зазначає, що в даній  справі оскаржується постанова  прокурора Нікопольської місцевої прокуратури, яка є окремим субєктом вадних повнорваджень,   а відповідачем по справі є Прокуратура Дніпропетровської області і суд першої інстанції не звернув уваги на даний факт, а заміна відповідача відповідно  статті 48 КАС України на час розгляду справи в апеляційній інстанції не  можлива. 
Таким чином,  приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції   не погоджується з висновком суду першої інстанції  та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовільнити, рішення суду - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями  ст.ст. 315,317, 321,322 КАС України, суд - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області  - задовільнити.
Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 23.03.2020 р.   - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Постанова  суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова