Справа №761/9414/20	 	 	 	Головуючий у І інстанції Притула Н.Г. 	
Провадження №  33/824/2731/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
«  16   »  липня 2020  року                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Віданової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Віданової О.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року, якою
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 
в с т а н о в и  в  :
            Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1 16.03.2020 р. о 18 год. 32 хв. по вул. Ольжича, 4 у м. Києві, керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.
На дану постанову надійшла апеляційна скарга адвоката Віданової О.В., в якій вона просила постанову скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не містить чітких доводів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; вважає, що судом не взято до уваги, що огляд на стан сп`яніння працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не проводився в присутності двох свідків, а лише в присутності двох свідків зафіксований  факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в лікарні; також зазначила, що працівниками поліції не оформлялось направлення для огляду на стан сп`яніння;  проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, на думку апелянта, має передувати проведення такого огляду на місці зупинки; судом порушено право на захист Козачка.
            Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Віданової О.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційний суд вважає безпідставними.
З оскаржуваної постанови вбачається, що судом 1 інстанції дотримані вимоги ст.ст.245,280 КУпАП, а висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим.
            Так винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР18 №133318 від 16.03.2020р., згідно якого ОСОБА_1 16.03.2020 року о 18 год. 32 хв. по вул. Ольжича, 4 у м. Києві, керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння (а.с.3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с.5); іншими наявними у матеріалах справи доказами.
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Дії ОСОБА_1 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом І інстанції порушено право ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні є слушними.
Разом з тим, його право на участь в судовому засіданні та користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, поновлено апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, під час якого ОСОБА_1 мав можливість і скористався правом давати пояснення, заявляти клопотання, надавати докази.
            Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з тим, що порушнику не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.
 
Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015р. затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Згідно з п.12 вищевказаної Інструкції « у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я».
            Як вбачається з наведених вище доказів, зокрема, відеозапису з боді камери поліцейського, працівником поліції ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі однак він від огляду категорично відмовився в присутності двох свідків, тому, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
            Також є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги в частині відсутності направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 категорично відмовився проїхати на такий огляд, а відсутність направлення саме в матеріалах справи не вплинуло на правильність прийнятого судом рішення.
            Крім того, у відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
            Як вбачається з матеріалів справи, докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідають вимогам ст.251 КУпАП; клопотання про допит свідків під час апеляційного розгляду апелянтом та його захисником не заявлялося, тому доводи апеляційної скарги про неналежність вказаних доказів, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
            Доводи апеляційної скарги щодо порушень, які, на переконання апелянта, були допущенні працівниками поліції, а саме те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, не спростовують висновків суду 1 інстанції щодо доведеності його вини у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, апелянт не був позбавлений можливості оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку, але таким правом не скористався.
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_5 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції і закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
            Апеляційну скаргу адвоката Віданової О.В. - залишити без задоволення.
            Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року щодо  ОСОБА_1  - залишити без зміни.
            Постанова оскарженню не підлягає.
            
            Суддя ________________