Справа № 344/4364/20 
Провадження № 33/4808/235/20 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,- 
                                                     в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2020 року о 01.15 год. в м. Івано-Франківську по вул. Залізнична, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Опель Вектра» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що судом було порушено його право на захист, оскільки він не був повідомлений про день та час розгляду справи, в результаті чого не був присутнім в судовому засіданні, не ознайомлений з матеріалами справи та не скористався послугами адвоката.
Працівники поліції не повідомили йому причину його зупинки. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено не сертифікованим приладом Драгер, оскільки даний прилад  не відноситься до числа дозволених для застосування приладів, у зв`язку із чим відповідний огляд проведено з порушенням.
Просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції за відсутності даних про те, що він належним чином був повідомлений про розгляд справи, безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист. 
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які  свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості  бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді. 
Апеляційний суд приймає до уваги, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції  вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №274630 від 19.03.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, а матеріали справи будуть в подальшому розглядатися Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області. 
Матеріали  справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Івано-Франківського міського суду 27.03.2020р. 
Суд першої інстанції призначив розгляд вищевказаного провадження на 06.05.2020 року та незважаючи на відсутність даних про отримання ОСОБА_1 судової повістки розглянув справу у першому призначеному судовому розгляді за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив його право на захист. 
Апеляційний суд, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, вважає, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право на захист. 
Зокрема, суд першої інстанції послався на допит працівників Управління патрульної поліції, який було здійснено судом за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не був повідомлений належним чином про розгляд справи,  чим позбавив ОСОБА_1 права на можливість особисто допитати вищевказаних свідків.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №274630 від 19.03.2020 року, результатами тесту №4561 від 19.03.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеодоказами, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку є належними та допустимими.
Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від серія ДПР18 №274630 від 19.03.2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 19.03.2020 року о 01.15 год. в м. Івано-Франківську по вул. Залізнична, 30, водій керував транспортним засобом марки «Опель Вектра» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським взводу №2 роти №1 БУПП в Івано-Франківській області рядовою поліції Обушак І.І., підписаний уповноваженою особою, свідками та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ..
ОСОБА_1 був присутній при складанні вказаного протоколу, був ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 . 
В протоколі зазначено свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням їх анкетних даних та власноручними підписами свідків.
У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень по суті вчинення ним адміністративного правопорушення.
У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, роз`яснено зміст протоколу та вручено його копію. 
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 

Як вбачається з роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 ARCD-0457 (а.с.2)  тест №4561 в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу 19 березня 2020 року о 01 год. 56 хв. було встановлено, що останній  перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.57 %. Останнє калібрування приладу 09 жовтня 2019 року. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю із порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. У графі «з результатами згоден» даного акту зазначено результат огляду 1.57 % і ОСОБА_1 власноручно поставив підпис, що свідчить про його згоду із результатами проведеного огляду. (а.с.3). Акт відповідного огляду підписано також свідками  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер, на відеозапису чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності свідків погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, перевірено цілісність муштука даного приладу, за допомогою якого проводиться відповідний огляд. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 був ознайомлений із результатом проходження огляду 1.57 % проміле та йому було повідомлено про те, що вказаний результат значно  перевищує допустиму норму, правопорушник погодився із вказаним результатом. На пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився, мотивуючи тим, що вину визнає та погоджується із результатом огляду. ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 прочитано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, з ознайомленням якого останній поставив власноручний підпис.

ОСОБА_1 не висловлював зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду за допомогою приладу Драгер на визначення стану алкогольного сп`яніння, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції детально роз`яснені його права, уточнено його бажання про проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 не заперечував проти того , що відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення, оскільки вину визнав, розумів суть вчиненого правопорушення та підписав вказаний протокол. 
Вважаю, що ОСОБА_1 не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським за допомогою технічного засобу не відповідав вимогам ст.266 КУпАП, а прилад Алкотест Драгер 6810 відповідає вимогам закону та пройшов калібрування відповідно до вимог закону.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснень в апеляційній інстанції  вбачається, що він не заперечує факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального приладу Драгер, однак вважає, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб під його керуванням та прилад Драгер, за допомогою якого він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, не відповідає вимогам закону. 
Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст.  266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Посилання апелянта на те, що працівники поліції в порушення вимог законодавства було порушено вимоги проходження водія огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими. 
В результаті перевірки вищевказаних доводів апеляції не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу проведено в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд, часу та місця його проведення.  
Апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні доводи ОСОБА_1 стосовно того, що при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння було використано прилад на який відсутні документи його законних підстав для використання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні  огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.
У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння  повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом. Однак, до цих причин можливо також віднести сумніви водія в тому, що прилад за допомогою, якого було проведено огляд не має сертифікату та свідоцтва про реєстрацію і не дозволяє отримати об`єктивний результат щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. 
Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.  
Так, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено  наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  09.11.2015  № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.  
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.
Апеляційний суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 19.03.2020 року о 01.15 год. в м. Івано-Франківську по вул. Залізнична, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Опель Вектра» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. 
Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке було вчинене 19.03.2020р., необхідно прийти до висновку, що на теперішній час закінчилися строки накладення  адміністративного стягнення, які встановлено ст.38 КУпАП.
Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог  п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. 
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.І ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-
                                                      п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                            О.П. Васильєв