ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/8843/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А.,   секретар судового засідання – Лащенко Р.В., за участі представника позивача – Гурського В.С.,  представника відповідача – Кекуатової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "АРТ-ПРОМ"  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року (суддя у 1 інстанції Луніна О.С.) в адміністративній справі №160/8843/19 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю  "АРТ-ПРОМ"  до  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,- 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ-ПРОМ" звернулося з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110180/2019/00042 від 06 березня 2019 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/400021/2 від 06 березня 2019 року. 
В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що коригування митної вартості відбулося безпідставно, оскільки подані до митного оформлення документи не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товару та повністю підтверджують заявлену вартість ввезеного товару. Крім того, позивач зазначає, що Дніпропетровською Торгово-промисловою палатою було проведено експертизу, за результатами якої складено висновок експерта № ГО-607 від 04.03.2019р., згідно з яким ринкова вартість меблів поставлених за контрактом № 24/АР від 18.03.2013р. за специфікацією № 17 від 23.11.2018р. співпадає з вартістю визначеною у вказаній специфікації.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що незважаючи на відсутність розбіжностей в документах позивача та надання додаткових документів, відповідачем було протиправно прийнято спірні рішення. 
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як слідує з матеріалів справи, 18.05.2013 р. між ТОВ «АРТ-ПРОМ», як покупцем, та фірмою ZHEJIANG TAIFENG FURNITURE CO., LTD Китай, як продавцем, було укладено Контракт купівлі-продажу №24/АР (далі - контракт), відповідно до п.1.1. якого, за цим контрактом продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар в кількості та асортименті у відповідності до підписаної сторонами специфікації (далі - додатки), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Згідно з п.1.2. Контракту, асортимент, найменування товару, ціна за одиницю та кількість товарів що постачаються при кожній поставці повинні бути погоджені обома сторонами та вказані в додатках, які є невід`ємною частиною даного контракту.
Відповідно до п.2.1. Контракту, ціна на товари, продані за цим Контрактом, визначена в Доларах США. Одиниця виміру штуки, комплекти. Сторони домовились, що погоджена ними у відповідності до умов цього Контракту в додатках ціна товару зміні не підлягає.
Згідно з п. 2.3. Контракту загальна вартість контракту складає 500 000,00 доларів США.
Постачання товару здійснюється морським шляхом та роздільними партіями.
Роздільною партією товару є кількість та асортимент товару, вказаний в черговому додатку до цього Контракту. Умови поставки вказуються у відповідному додатку до цього контракту для кожної наступної партії товару (п.3.1. Контракту).
Відповідно до п.3.2. Контракту Продавець продає товар за цим контрактом на умовах FOB Шанхай (порт), Китай (згідно правилам Інкотермс 2010), якщо інше не вказано у відповідному додатку на поставку.
Додатковою угодою №2 до Контракту від 21.12.17р. сторони погодили, що оплата здійснюється двома платежами, 30% та 70%.
На виконання п.3.1. Контракту сторони склали специфікацію №17 від 23.11.2018р. на загальну суму 14 376,00 доларів США., якою погодили артикул, модель, опис, кількість та ціну товару.
Згідно з проформи інвойсу від 23.11.18р. вартість товару складає 14376,00 доларів США.
Згідно з комерційного інвойсу № TFLD1834 від 17.01.19р. вартість товару складає 14 376,00 доларів США.
Розрахунки позивачем були проведені у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями в іноземній валюті №574 від 13.12.18 р. на суму 4 420,80 доларів США та №50 від 05.02.19 р. на суму 10 315,20 доларів США.
08.01.19 р. на виконання умов Контракту та на підставі вказаних документів JINHUA SICARIA HOUSEHOLD CO., LTD Китай, було складено Експортну митну декларацію №Е20190000173049355 на загальну суму 14736,00 доларів США та здійснено постачання товару.
Перевезення товару здійснювалось ТОВ «СМАРТ АВТО ЛТД» на підставі Договору транспортного експедирування №15032016 від 15.03.2016р.
05 березня 2019 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару: “комплектуючі для власного виробництва офісних меблів. Частини меблів для сидіння: комплект металевий механізм хитання та регулювання висоти до стільця офісного”. арт. SYM003ВВТ, задній кронштейн арт. ВАС ВАR 2400 шт. Вироби із пластмаси – фурнітура  меблева пластикова – кожух Т – подібного кронштейна, арт. В001А – 2400 шт., торгівельна марка ZHEJIANG TAIFENG.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до вантажної митної декларації, митний орган направив ТОВ “АРТ-ПРОМ” повідомлення, оскільки дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підтягає сплаті за оцінювані товари. 
Так, митним органом виявлено наступні невідповідності та розбіжності у документах, поданих позивачем до митного оформлення:
- відповідно до п. 11.4 визначено, що контракт та додатки до нього укладаються російською та англійською мовами. В порушення вказаного пункту надана до митного оформлення Специфікація № 17 від 23.11.2018 року викладена російською мовою.
- нумерація пунктів контракту не послідовна (після п. 11.4 наступний п.11.7);
- у поданій експортній митній декларації зазначені реквізити морського коносаменту 596207494, на відміну від того, що надано до митного оформлення SZ19010390С;
- пунктом 5.1 контракту передбачено надання сертифікату якості за товар, який до митного оформлення не наданий;
- декларантом заявлено контракт з виробником (код 4104). У товаросупровідних документах, наданих декларантом не вказано ZHEJIANG TAIFENG FURNITURE CO.,LTD як виробника товару;
- відповідно до умов специфікації № 17 від 23.11.2018р. товар постачається на умовах поставки FOB Шанхай. Згідно з заявки на транспортування від 01.12.2018р. № 535 вартість експедиторських витрат за межами митної території складає 60 дол. США. На момент виставлення рахунку від 05.03.2019р. № СФ-00125 офіційний курс гривні складав 26,827083 грн. за 1 дол. США. Тобто, вартість експедиторських витрат за межами митної території України складає 1609,62 грн., що суперечить відомостям рахунку на оплату ТОВ “Смарт Авто ЛТД” від 05.03.2019р. № СФ-00125 та калькуляції від 05.03.2019р. № 25.
ТОВ “АРТ-ПРОМ”, на вимогу митного органу 06.03.2019р. направлено лист № 1, в якому зазначено, що до ЕМД від 05.03.2019р. №UA110180/2019/403743 надано всі документи відповідно до п. 2 ст. 53 МКУ. Інших документів в десятиденний термін надати неможливо.
За результатами розгляду наданих декларантом документів Дніпропетровською митницею ДФС надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення № UA110000/2019/400021/2 від 06 березня 2019 року, яким здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості та визначено митну вартість товару за ціною щодо подібних (аналогічних товарів), за ВМД № UA110180/2019/403033 від 22.02.2019р.
Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив про наявність значних розбіжностей у складовій митної вартості товару, а саме – витратах на транспортування. Також надані переклади товаросупровідних документів не відповідають вимогам п. 2.5 Порядку виконання формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012р. № 631. Таким чином, позивачем під час здійснення митного оформлення товару не було надано необхідні та достатні відомості і документи для визначення складових митної вартості товару, внаслідок чого суд дійшов висновку, що посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Колегія суддів з вказаним висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне. 
Згідно зі статтями  49,  50 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Приписами частини 1 статті  51, частини 1 статті  52 Митного кодексу України  визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
За змістом частини 2  статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частин 1 та 2  статті 53 Митного кодексу України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Перелік додаткових документів, які зобов`язаний подати декларант або уповноважена ним особа у разі якщо документи, зазначені у частині другій  статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари визначені частинами третьою, четвертою  статті 53 цього кодексу.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята  статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до  статті 55 Митного кодексу України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з частиною шостою  статті 54 Митного кодексу України  орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Пунктом першим частини четвертої  статті 54 Митного кодексу України  встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом  статті 57 Митного кодексу України  визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього  Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
Частинами 2 та 3  статті 58 Митного кодексу України  передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
За правилами частин 4 та 5  статті 58 Митного кодексу України  митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Отже, відповідно до вказаних правових норм, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю, до них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.
Законодавчими нормами чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
Приписи вказаних правових норм зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів, при цьому, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені  статтею 53 Митного кодексу України.
Не надання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Щодо висновків суду першої інстанції про те, що специфікація №3 надана позивачем складена українською та англійською мовами, що не відповідає умовам п.11.4 Контракту, оскільки п. 11.4 Контракту встановлено, що контракт складено російською та англійською мовами, колегія суддів зазначає, що вказані обставини жодним чином не впливають на числові значення складової митної вартості. При цьому, сторони є вільні як в укладанні умов договору так і в його виконанні, а отже підстави для неврахування Специфікація №3 відповідачем були відсутні.
Також слід зазначити, що непослідовну нумерацію пунктів контракту (після п. 11.4 наступний п.11.7) слід вважати технічною помилкою, яка в свою чергу  жодним чином не може впливати на числові значення при визначені митної вартості.
Відносно доводів відповідача, які були прийняті судом першої інстанції, що у поданій експортній митній декларації зазначені реквізити морського коносаменту 596207494, на відміну від того, що надано до митного оформлення SZ19010390C та пунктом 5.1 Контракту передбачено надання сертифікату якості за товар, який до митного оформлення не наданий, колегія суддів зазначає, що позивачем під час апеляційного розгляду справи надано коносамент 596207494 та відповідний сертифікат.
При цьому, представником позивача було зазначено, що надати раніше вказані документи позивач не мав можливості через заміну працівника відповідального за митне оформлення та не передання останнім всіх документів.
Щодо наявності значної розбіжності у складовій митної вартості товару, а саме – витратах на транспортування, про що було зазначено судом першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідним вказати наступне. 
Як зазначалося раніше, згідно з заявки на транспортування від 01.12.2018р. №535 вартість експедиторських витрат за межами митної території складає 60 дол. США.
Відповідач зазначив, що на момент виставлення рахунку від 05.03.2019р. офіційний курс гривні складав 26,827083 грн., а тому позивач повинен був сплатити вартість експедиторських витрат за межами митної території України  у розмірі 1609,62 грн., що суперечить відомостям рахунку на оплату ТОВ “Смарт Авто ЛТД” від 05.03.2019р. № СФ-00125 та калькуляції від 05.03.2019р. № 25.
Вказані доводи відповідача були прийняті судом першої інстанції.
Водночас, колегія суддів зазначає, що до суду апеляційної інстанції надано калькуляцію від 05.03.2019р. №25 та додатковий лист до вказаної калькуляції, з яких слідує, що  експедиторські витрати за межами митної території України обраховано у сумі 1609,62грн., що відповідає 60 дол. США по курсу на 05.03.2019 року - 26,827083 грн. 
При цьому, колегія судів наголошує, що ані калькуляція, ані рахунок на оплату не є документами які підтверджують сплату експедиторські витрати, оскільки такими документами, зокрема, є платіжні доручення.
Так, під час митного оформлення відповідачем не встановлено, що позивачем не вірно сплачено суму експедиторських витрат за межами митної території України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач безпідставно прийняв оскаржувані рішення, оскільки позивач надав  належно оформленні документи, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товару та повністю підтверджують заявлену вартість ввезеного товару.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо  у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як слідує з матеріалів справи, при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 7615,48грн., при подачі апеляційної скарги 11423,20грн., а всього 19038,68грн., які, відповідно, і підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  "АРТ-ПРОМ"  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року в адміністративній справі №160/8843/19 – задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року в адміністративній справі №160/8843/19 – скасувати.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю  "АРТ-ПРОМ"   - задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110180/2019/00042 від 06 березня 2019 року та рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/400021/2 від 06 березня 2019 року. 
Стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС (код ЄДРПОУ 39421732) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  "АРТ-ПРОМ" (код ЄДРПОУ 36989671) судовий збір у розмірі 19038,68грн. (дев`ятнадцять тисяч тридцять вісім грн. 68 коп.). 
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 22 червня 2020 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст.243 КАС України. 
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко