ПОСТАНОВА
Іменем України

05 серпня 2020 року 
Київ
справа №814/4342/15
адміністративне провадження №К/9901/34692/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу №814/4342/15
за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Імексбанк" про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Біоносенка В.В., та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Зуєвої Л.Є., суддів Шевчук О.А., Федусика А.Г.
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексабанк» Гаджиєва Сергія Олександровича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:
- зобов`язання Уповноваженої особи Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду на суму 158995,91 грн;
- зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити дії для включення позивачки в загальний реєстр вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 158995,91 грн.
Вимоги обґрунтувала тим, що дії відповідачів щодо не включення її до переліку та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду є протиправними, оскільки вони суперечать вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI) та порушують її право на отримання гарантованої суми вкладу. Позивач вказував, що АТ «ІМЕКСБАНК» віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ від 26 січня 2015 року, тоді як договір укладено 16 січня 2015 року, тобто до віднесення банку до категорії неплатоспроможних. 
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року, позов задоволено.
Суди встановили, що 16.01.2015 ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Імексбанк» договір банківського рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до умов якого на ім`я позивачки було відкрито поточний рахунок в іноземній валюті НОМЕР_5/НОМЕР_4.
16.01.2015 ОСОБА_2 здійснив перерахунок зі свого поточного рахунку, відкритому у ПАТ «Імексбанк» № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , відкритий на ім`я позивачки - 10000 доларів США.
Станом на 27.01.2015 залишок коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 /НОМЕР_4 склав 10000,00 доларів США, що відповідно до курсу НБУ  дорівнювало 158995,91 грн.
15 січня 2015 року Правління Національного банку України постановою № 16/БТ віднесло АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії проблемних.
26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №50 «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних».
На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду 26 січня 2015 року прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію у АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» - Северина Ю. П . Тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено строком на три місяці з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду №84 від 23 квітня 2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та повноваження Уповноваженої особи продовжено до 26 травня 2015 року включно.
21 травня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК».
На підставі вказаної постанови виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 27 травня 2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено Уповноваженою особою Северина Ю. П. строком на 1 рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно.
На офіційному сайті Фонду опубліковане оголошення, що у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 27 травня 2015 року № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 4 червня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники АТ «ІМЕКСБАНК» з 4 червня 2015 року до 15 липня 2015 року включно можуть звертатися до установ банку-агента Фонду ПАТ «Альфа-банк».
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Уповноваженої особи із заявою, у якій просила здійснити виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, однак листом №3724 від15.07.2015 Уповноваженою особою Фонду повідомлено, що відповідно до п.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. Зазначено, що результати перевірки досліджуються в межах кримінального провадження з метою встановлення в діях посадових осіб Банку або його клієнтів ознак протиправних діянь.
Не погодившись з вказаним повідомленням, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Уповноваженою особою не доведено наявності правових підстав для не включення позивачки до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. В обґрунтування такого висновку судами зазначено, що Уповноваженою особою не наведено та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок укладання 16 січня 2015 року договору банк взяв на себе зобов`язання, що потягло за собою виникнення неплатоспроможності або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим. Також, Уповноваженою особою не було надано доказів, які б свідчили, що вказаний правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Фонд не погодився із зазначеними судовими рішеннями та подав касаційну скаргу з вимогою про їх скасування там ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
У касаційній скарзі скаржник вказує, що комісією банку, за наслідками проведеної перевірки, було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду. Однією з таких операцій є правочин здійснений ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 . 
Також скаржник вказує, що спірний правочин укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою Національного банку України від 15 січня 2015 року № 16/БТ. 
Наведене, на думку скаржника, свідчить про штучність та фіктивність спірного правочину і створення правових підстав для отримання клієнтами банку сум гарантованого відшкодування за проведеними операціями та їх нікчемність.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Верховний Суд переглянув судові рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на таке.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Аналіз зазначених норм чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства свідчить, що для отримання відшкодування фізичною особою за рахунок Фонду має бути дотримана обов`язкова умова: особа має бути вкладником та повинна мати вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Пунктами 3- 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення) передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п. 4- 6 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.
Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.
У п. 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
Зміст наведених правових норм свідчить про те, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями з формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з урахуванням положень ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI, тобто в межах гарантованої суми відшкодування.
Вкладником, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Разом з тим, з огляду на особливу правову природу діяльності відповідача, Уповноважена особа зобов`язана була віднести позивача як вкладника банку до одного із визначених законом переліків вкладників, у разі якщо вважала, що відповідний правочин є нікчемним, із обов`язковим зазначенням конкретного пункту частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, якою визначено вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.
Жодних доказів того, що при укладенні договору банківського рахунку позивачка отримала певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачами надано не було.
На цій підставі колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що договір банківського рахунку, укладений між позивачкою та банком, має ознаки нікчемності.
Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, виконавчою дирекцією Фонду від 26 січня 2015 року прийнято рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким в АТ «ІМЕКСБАНК» з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. Водночас, договір банківського рахунку укладено 16 січня 2015 року, тобто до дати запровадження тимчасової адміністрації в банку та віднесення його до категорії неплатоспроможних.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачка є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону № 4452-VI, вклад розміщено на рахунку в банку до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивачка підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому відповідачем не обґрунтовано наявність правових підстав для невключення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону № 4452-VI.
Отже, позивачка є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про неї, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачки як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в банку за рахунок Фонду.
Суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону 4452-VI.
Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому є обов`язковими для адміністративних судів.
Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивачки чи працівників банку під час укладення договору банківського рахунку ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами надано не було.
Суд касаційної інстанції зауважує, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, Уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.
За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що позивачка є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, оскільки вклад розміщено на рахунку в Банку до запровадження тимчасової адміністрації, а тому остання підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для зобов`язання Уповноваженої особи надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивачки для виплати відшкодування у розмірі 158995,91 грн за рахунок коштів Фонду.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими позовні вимоги щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити дії щодо включення ОСОБА_1 в Загальний реєстр вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів фонду, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 27 Закону № 4452-VІ уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, яз визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Відтак, вчинення таких дій належить до повноважень Фонду, які можуть бути реалізовані ним лише після отримання додаткової інформації від Уповноваженої особи про позивачку як вкладника банку, які в даному випадку здійснені не були, а отже, адміністративний позов у цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає та є таким, що пред`явлений на майбутнє.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню в частині позовних вимог, пред`явлених до Фонду із ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові, із залишенням силі в частині задоволення решти позовних вимог.
Керуючись статтями 345, 350, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.
Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити дії щодо включення ОСОБА_1 в загальний реєстр вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду на суму 158995,91 грн - скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.
В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 лютого    2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду