П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6286/18	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді - доповідача - Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач, ГУПФ в Одеській області), в якому просив визнати протиправними дії ГУПФ в Одеській області щодо: - неврахування при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 20 % посадового окладу та премії в розмірі 90 % посадового окладу; зменшення основного розміру пенсії з 80 % на 70 % грошового забезпечення; виплати пенсії з урахуванням лише 50 % суми підвищення пенсії.
Також позивач просив зобов`язати ГУПФ в Одеській області провести перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 80 % грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 20 % посадового окладу; премії в розмірі 90 % посадового окладу та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.
В обґрунтування позову зазначив, що він отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Основний розмір призначеної пенсії складав 80% відповідних сум грошового забезпечення. У березні 2018 року, на виконання постанови КМУ за №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та у відповідності до вимог постанови КМУ від 30.08.2017р. за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії позивача. 
Позивач зазначає, що під час зазначеного перерахунку у складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, враховані лише оклад за посадою, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років. Додаткові види грошового забезпечення, які враховувалися під час призначення, обчислення та подальших перерахунках пенсії не увійшли до перерахунку пенсії з 01.01.2018 року. Також, при проведенні перерахунку ГУПФ протиправно зменшено основний розмір пенсії з 80% до 70% та виплату пенсії здійснено лише з урахуванням 50% розміру підвищення пенсії, що є порушенням ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1  з 80 % до 70 % грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 80 % грошового забезпечення та виплатити заборгованість, з урахуванням вже виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 50 % суми підвищення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії та здійснити виплату донарахованих сум, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) на користь ОСОБА_1  суму сплаченого судового збору в розмірі 704, 80 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
В апеляційній скарзі, ГУ ПФ України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року та прийняти нове про відмову задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що ГУ ПФ в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року у відповідності до порядку, передбаченому постановою КМУ від 13.02.2008 р. № 45 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Апелянт звертає увагу на тому, що згідно положень п. 9 постанови КМУ від 13.02. 2008 р. № 45 ГУ ПФ в Одеській області не має права самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, а тому відсутні підстави для визнання протиправними дії відповідача. Також апелянт зазначає, що здійснюючи виплату пенсії відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 року № 103 у розмірі 50% з 01.01.2018 року, та 75% з 01.01.2019 року, управління діяло правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства.
Позивач, ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.
З травня 2013 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з основним розміром 80 % грошового забезпечення.
Пенсія позивачу призначена згідно вимог частини 3 ст.43 Закону №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» із сум грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії з 01.12.2016 року, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років (40%), а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення:
- надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;
- надбавка за роботу з таємними документами в розмірі 20 % посадового окладу;
- премія в розмірі 90 % посадового окладу.
Згідно перерахунку пенсії від 22 листопада 2016 року, позивачу призначена з 01 грудня 2016 року пенсія із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 2 076,00 грн.;
- оклад за військове звання - 140,00 грн.;
- процентна надбавка за вислугу років 40% - 886,40 грн.;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці – 3 803,49 грн., у тому числі: робота з таємними виробами, носіями, документами 20% 20%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; премія 90%, всього – 6 905,89 грн.
Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі 5 524,71 грн. (а.с.11).
В подальшому Одеським обласним військовим комісаріатом складено довідку № ЮО112332 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, із зазначенням посадового окладу у розмірі 9 730,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 550,00 грн., надбавки за вислугу років (50 %) у розмірі 16 920,00 грн. (а.с.27).
26 березня 2018 року, ГУПФ в Одеській області, на виконання КМУ №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», керуючись Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ №45 від 13.02.2018 року, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01. 2018 року (а.с.12).
Розмір пенсії позивача, після проведення перерахунку становить 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) у розмірі: 11 844,00 грн. та складається з:
- посадового окладу - 9 730,00 грн.;
- окладу за військове звання - 1 550,00 грн.;
- процентна надбавка за вислугу років 50% - 5 640,00 грн.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, підвищення складає 6 135,18 грн. З них виплачується:
- з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення: 3 067,59 грн.;
- з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення: 4 601,39 грн.;
- з 01.01.2020 року 100% щомісячно - 100% від підвищення: 6 135,18 грн.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року додаткових видів грошового забезпечення, зменшення основного розміру пенсії з 80 % до 70 % грошового забезпечення, а також виплати пенсії з урахуванням лише 50 % суми підвищення пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов виходив з того, що у відповідача не було підстав для зменшення основного розміру пенсії позивача з 80% до 70% грошового забезпечення та виплата пенсії з урахуванням 50 % суми підвищення пенсії є протиправною, а позивач мав «законні сподівання» отримати пенсію у відповідному розмірі після її перерахунку, оскільки отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у січні 2018 року. 
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів частково погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, колегія суддів переглядає висновки суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги та не вступає в обговорення та оцінку рішення суду першої інстанції, в тій частині, яка не оскаржена апелянтом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до частини 1 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частиною 18 ст.43 Закону № 2262-XII встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до ч.3 ст.51 Закону № 2262-XII  перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії ГУПФ щодо неврахування при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року додаткових видів грошового забезпечення, оскільки у відповідача, який діяв на підставі діючого на той момент законодавства та нормативних актів, не було підстав для врахування під час перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 20% посадового окладу, премії в розмірі 90% посадового окладу.
Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.03.2019 року у зразковій справі №240/6263/18.
Крім того, слід зазначити, що висновки суду в зазначеній частині не є предметом апеляційної скарги, а тому суд не входить в обговорення та оцінку рішення суду першої інстанції в цій частині.
Стосовно доводів апеляційної скарги ГУ ПФ в Одеській області щодо протиправності рішення суду в частині визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення максимального розміру пенсії з 80% до 70 % грошового забезпечення та задоволення вимог в цій частині, колегія суддів зазначає таке.
Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.
У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року.
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року, відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За таких обставин, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70 % грошового забезпечення.
Стосовно доводів апеляційної скарги в частині задоволення позову про визнання неправомірним встановлення ГУПФ в Одеській обмеження у 50 % протягом 2018 року, а з 2019 року – 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання ГУПФ здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100% суми підвищення, колегія суддів зазначає таке.
Згідно матеріалів справи, позивачу виплачувалась пенсія у розмірі 70% грошового забезпечення. З перерахунку пенсії від 26.03.2018 року вбачається, що виплата відповідачем донарахованих сум підвищення пенсії з 01.01.2018 року здійснювалась позивачу в розмірі 50% від підвищення пенсії, а з 01.01.2019 року здійснювалася в розмірі 75% від підвищення пенсії.
Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 постанови Уряду №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50%; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75%; з 01.01.2020 року - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та  зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 року, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, починаючи з 05.03.2019 року.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 року у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 року та в постанові від 09.04.2020 року у справі №640/19928/18.
Разом із тим, скасування з 05.03.2019 року в судовому порядку пункту 2 постанови КМУ №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були діючими і пенсійний орган правомірно їх дотримувався.
Крім того, аналізуючи норми постанови №103, положення якої були чинними на час спірних правовідносин, необхідно звернути увагу на ту обставину, що пункт 2 даного нормативно-правового акту диференційовано виокремлює: доплати та підвищення, встановлені законодавством та підвищення, що визначені законом.
Перша група - встановлені законодавством - відповідно до змісту пункту 2 Постанови КМУ №103, ураховувалась при поетапному підвищенні пенсій (з 1 січня 2018 року - 50 %; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 %; з 1 січня 2020 року - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року). Натомість на другу групу - визначених законом, не розповсюджувався регулюючий вплив пункту 2 Постанови КМУ №103. Відтак їх розмір не зазнавав змін.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 року у справі № 2540/2873/18.
Тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що лише з 05.03.2019 року пенсія позивача підлягає виплаті у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, відтак дії відповідача щодо поетапної (часткової) виплати ОСОБА_1  розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 року 75 % суми підвищення пенсії, є протиправними.
Як наслідок, належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 05.03.2019 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.
Слід також зазначити, що відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ у справі “Кечко проти України” від 08 листопада 2005 року).
Стосовно інших доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи частково знайшли своє підтвердження, а тому судове рішення в частині зобов`язання ГУПФ провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме: зобов`язати ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з урахуванням вже проведених виплат.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати в частині.
Відповідно до положень ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно положень ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Так, як встановлено судом, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, загальний розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 352,40 грн.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії  та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням раніше виплачених сум – скасувати.
Прийняти у цій частині нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 року, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з урахуванням вже проведених виплат.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, адреса:65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві гривні, 40 коп.). 
В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 23.07.2020р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.