УХВАЛА
01 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 826/8373/18
адміністративне провадження № К/9901/19240/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС (правонаступник Офісу великих платників податків ДФС; далі - Офіс ВПП) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :
Офіс ВПП подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі.
Відповідно до положень статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження.
Касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою для оскарження судових рішень в касаційному порядку у цій справі відповідачем зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС.
Однак, це не означає, що касаційна скарга відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених в частині першій статті 328 КАС, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (пункту 4 частини другої статті 330 КАС).
Системний аналіз норм КАС дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС підстав для його скасування або зміни з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанції було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Вказуючи підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, Офіс ВПП при цьому зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права (статті 72, 73, 90, 242 КАС), застосували норму права, не зазначаючи яку саме, без врахування висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 06.03.2018 у справі №2а-1908/12/1370 (К/9901/25938/18). Зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин у справі та наведення норм матеріального і процесуального права, а також позиції, що була висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.06.2015 у справі №2а-18022/12/2670 та Верховним Судом в постанові від 06.03.2018 у справі №2а-1908/12/1370
Наведене відповідачем обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справі, оскільки у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен вказати, які норми матеріального права неправильно застосовано судами першої та апеляційної інстанцій, які застосовані Верховним Судом по- іншому.
Вимога пункту 4 частини другої статті 330 КАС передбачає не просто дотримання зазначення підстави (підстав) касаційного оскарження відповідно до частини 4 статті 328 КАС, а й фактичну наявність такої підстави (підстав).
Вказуючи також на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права внаслідок неправильної оцінки доказів, відповідач на порушення судами норм процесуального права, які відповідно до частини другої статті 353 КАС можуть бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд і які можуть бути підставою для касаційного оскарження згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС, не посилається.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС, та урахуванням змін до КАС, які набрали чинності 08.02.2020, щодо перегляду судових рішень судом касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Зважаючи на викладене, касаційна скарга Офіс ВПП підлягає поверненню.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко