УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/13582/18 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф. 
Категорія 43 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря
судового засідання Ковальської Я.В.
з участю представників сторін 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф.
у цивільній справі №295/13582/18 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання членами сім`ї, визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом. Просила визнати членами сім`ї ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) онуків ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  та ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1  від 17.01.2018 року, викладене в протоколі №1 від 17.01.2018 року, в частині відмови прапорщику у відставці  ОСОБА_1  у зарахуванні на квартирний облік онуки  ОСОБА_2  та встановлення складу сім`ї  ОСОБА_1  три особи в черзі для отримання житла за рахунок коштів Міністерства оборони України. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 02.06.1995 року перебуває на обліку осіб які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку). При цьому із 25.04.1997 року позивач зареєстрована та постійно проживає в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Житомирської квартирно-експлуатаційної частини будинкоуправління від 07.11.2017 року №548 про склад сім`ї та реєстрацію за вказаною адресою зареєстровано та проживає п`ять осіб а саме: позивач з 25.04.1997 року, сестра позивача ОСОБА_4 з 25.04.1997 року, донька позивача ОСОБА_5 з 15.03.2003 року, онуки позивача ОСОБА_2 з 29.01.2005 року та ОСОБА_3 з 24.06.2009 року. 
17.01.2018 року позивач звернулася до військової частини НОМЕР_1 із заявою про внесення змін в її облікову справу із зарахуванням онуки ОСОБА_2 на квартирний облік. Відповідно до приписів статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами… До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо дорослі діти чи батьки мають чи створюють власні сім`ї, то члени їх сімей набувають право на рівні з іншими членами сім`ї військовослужбовця. 
Членами сім`ї військовослужбовця є також близькі родичі а саме: рідні брати, сестри, онуки, дід, баба( абзаци 4,5 пункту 6 мотивувальної частини рішення, пункт 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 (справа №1-8/99)). При цьому згідно з приписами абзацу 2 пункту 1 "Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України" затвердженого наказом Міністерства оборони України №20 від 03.02.95 року(чинного на час зарахування позивача на квартирний облік) за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України забезпечуються житлом за місцем служби військовослужбовці та члени їх сімей(стаття 64 Житлового Кодексу України (5464-10).
Тому вважала рішення житлової комісії частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року, викладене в протоколі № 1 від 17.01.2018 року, в частині відмови їй у зарахуванні онуки ОСОБА_2 , 2005 року народження, та встановлення складу її сім`ї три особи в черзі для отримання житла за рахунок Міністерства оборони України незаконним.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано членами сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онуків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року, викладене в протоколі №1 від 17.01.2018 року, в частині відмови прапорщику у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні на квартирний облік онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлення складу сім`ї ОСОБА_1 три особи в черзі для отримання житла за рахунок Міністерства оборони України.
Цим же рішенням стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.
У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що позивачка, звертаючись до відповідача надала довідку Форми 9 про склад сім`ї, з якої вбачається, що у сім`ї позивача на утриманні перебуває три особи. Тому вважає, що житлова комісія військової частини НОМЕР_1 діяла згідно чинного законодавства, оскільки позивачка не надала підтверджуючих документів які відповідно до вимог Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, дозволяють житловій комісії вносити зміни до квартирної справи. 
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що з 02.06.1995 року позивач перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (квартирному обліку) при Військовій частині НОМЕР_1 Житомирського гарнізону, що не заперечується сторонами у цій справі. 
При цьому із 25.04.1997 року позивач зареєстрована та постійно проживає в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Житомирської квартирно-експлуатаційної частини будинкоуправління від 07.11.2017 року №548 про склад сім`ї та реєстрацію за вказаною адресою зареєстровано та проживає п`ять осіб, а саме: ОСОБА_1 - позивач з 25.04.1997 року, сестра позивача ОСОБА_4 з 25.04.1997 року, донька позивача ОСОБА_5 з 15.03.2003 року, онуки позивача ОСОБА_2 з 29.01.2005 року та ОСОБА_3 з 24.06.2009 року. 
17.01.2018 року позивач звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про внесення змін до її облікової справи із зарахуванням онуки ОСОБА_2 на квартирний облік.
Рішенням житлової комісії частини НОМЕР_1 від 17.01.2018 року, викладеним в протоколі № 1 від 17.01.2018 року, позивачу відмовлено у зарахуванні онуки ОСОБА_2 , 2005 року народження та встановлено склад її сім`ї три особи в черзі для отримання житла за рахунок Міністерства оборони України.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що дії відповідача є неправомірними. А тому порушене право позивачки підлягає судовому захисту.
При цьому судом враховано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
У відповідності до абзаців першого, четвертого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
При цьому, порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України (абзац сьомий пункту 1 статті 12 вказаного Закону).
Відповідно до прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 року № 1865-1V "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом (1 січня 2005 року) забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку
Пунктом 1.4 Інструкції №737, чинної на час ухвалення відповідачем оскаржуваного рішення було встановлено, що військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Тому, позивач із членами своєї сім`ї повинна бути забезпечена житлом відповідно до "Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України" затвердженого наказом Міністерства оборони України №20 від 03.02.95 року( чинного на час зарахування позивача на квартирний облік)(Далі - Положення №20).
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 20.05.2019 року у справі №487/6514/17 у подібних правовідносинах, які в силу приписів ч.6 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковими для врахування судами.
При цьому згідно з приписами абзацу 2 пункту 1 Положення №20 за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України забезпечуються житлом за місцем служби військовослужбовці та члени їх сімей (стаття 64 Житлового Кодексу України (5464-10).
Статтею 34 Житлового кодексу України визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни зокрема ті, які проживають у гуртожитках.
Відповідно до приписів статті 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами… До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. 
Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо дорослі діти чи батьки мають чи створюють власні сім`ї то члени їх сімей набувають право на рівні з іншими членами сім`ї військовослужбовця. Членами сім`ї військовослужбовця є також особи природа яких визначається кровними(родинними) зв`язками до яких належать зокрема і близькі родичі а саме: рідні брати, сестри, онуки, дід, баба (абзаци 4,5 пункту 6 мотивувальної частини рішення, пункт 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 (справа №1-8/99).
Відповідно до пункту 9 Положення №20 військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. 
За наведених обставин, онуки позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є членами сім`ї військовослужбовця у відставці ОСОБА_1 і мають право перебувати разом із нею на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 Житомирського гарнізону до забезпечення житлом за рахунок житлових фондів Міністерства оборони України.
Згідно із пунктом 11 Порядку №20 військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.
В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.
На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи:
рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік;
довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку;
довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад).
Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій (пункт 12 Порядку №20).
Тому, доводи відповідача про необхідність надання довідки про склад сім`ї, виданої саме військовим комісаріатом, є необґрунтованими. Неправомірною також є зазначена вимога відповідача до позивача і з тих, підстав що відповідно до пункту 1 Загальних вимог до складання і ведення облікових документів додатку 14 до Інструкції з організації обліку особового складу затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року №333 встановлено, якщо додатком до документа вимагаються відомості про склад сім`ї, то записуються члени сім`ї і особи, які знаходяться на утриманні військовослужбовців. 
Таким чином, військовий комісаріат позбавлений можливості надати довідку позивачу - ОСОБА_1 про те, що членами її сім`ї є онуки, оскільки вони не перебувають на її утриманні, проте є членами її сім`ї, як близькі родичі, які спільно проживають з нею разом із їх матір`ю ОСОБА_5 , яка перебуває на квартирному обліку як член сім`ї позивача у військовій частині НОМЕР_1 .
При цьому позивачем до військової частини НОМЕР_1 надана довідка Житомирської квартирно-експлуатаційної частини будинкоуправління від 07.11.2017 року №548 про склад сім`ї та реєстрацію, де чітко зазначені у складі сім`ї позивача онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Подання інших документів Положенням №20 не передбачено.
Крім того, судом встановлено, що під час проведення засідання житлової комісії 12.01.2018 року позивач присутньою не була, оскільки відповідач про це її не повідомив. Відповідач не повідомив позивача і про прийняте ним рішення житлової комісії.
Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, на засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Аналогічна норма закріплена й в пункті 2.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737. 
Отже, закріплене право військовослужбовця бути присутнім на засіданні житлової комісії кореспондує обов`язок житлової комісії повідомити його про дату, час та місце призначеного засідання, що всупереч зазначеному законодавству не було дотримано при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення відповідачем.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п.158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі «Гарнага проти України» (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).
За наведених обставин суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів.
Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.
Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий:                         судді:

       Повний текст постанови складений 15.07.2020 року.