П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3662/20	

 	                                Головуючий в 1 інстанції:Марин П. П.                                          Дата і місце ухвалення: м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси в якому просить :
визнати протиправними дії відповідача виразились у неналежному розгляді звернення від 14.04.2020 року;
визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у відмові виплати позивачу разову грошову допомогу до 5 травня;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня;
стягнути з відповідача на користь позивача 250000 гривень у якості компенсації моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є учасником бойових дій та Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу гарантована виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, що визначається Кабінетом Міністрів України. Позивач, 14.04.2020 року звернувся до відповідача із проханням нарахувати та виплатити грошову виплату до 5 травня. Відповідач листом від 17.04.2020 року відмовив у нарахуванні гарантованої Законом виплати. Позивач вважає, що протиправна бездіяльність відповідача завдала моральних страждань, унеможливила функціонування особистості на конституційних засадах.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди – відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем фактично порушено ЗУ «Про звернення громадян», адже відповідач не розглянув звернення об`єктивно, не перевірив факти і не прийняв  рішення відповідно до закону.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданим 23.03.2015 року.
Позивач, 14.04.2020 року звернувся до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити грошову виплату до 5 травня.
На звернення позивача, Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси 17.04.2020 року надано відповідь, в якій повідомлено, що на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як учасник бойових дій, в управлінні позивач не перебуває. В списках, наданих Приморським відділом обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України, прізвище позивача відсутнє. Виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня у 2020 році не має підстав.
Також, у вказаному листі зазначено, що позивачу в телефонній розмові 16.04.2020 року було з`ясовано, що позивач не є пенсіонером, не проходить військову службу, зареєстрований в м. Ізмаїл Одеської області, виплата зазначеної вище допомоги має бути здійснена на підставі списків, наданих Ізмаїльським об`єднаним міським військовим комісаріатом, управлінням праці та соціальної політики Ізмаїльської міської ради.
Позивач вважає, що бездіяльність відповідача завдала йому моральних страждань, унеможливила функціонування особистості на конституційних засадах, а тому позивач звернувся до суду зданим позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, оскільки прізвище позивача не внесено до відповідного списку, на підставі якого, зокрема Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси має право здійснити виплату такої допомоги. Також зазначив, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача, що виразились у неналежному розгляді звернення від 14.04.2020 року є безпідставними, не підтвердженими належними доказами, а тому також не належать задоволенню. При цьому вказав, що вимога стягнути з відповідача на користь позивача 250000 гривень у якості компенсації моральної шкоди є похідною, а тому задоволенню не підлягає.
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Спірним у даному спорі є питання правомірності відмови відповідача у виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відносини з приводу соціального захисту учасників бойових дій як особливої окремої категорії громадян унормовані, насамперед, приписами    Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них встановлені  статтею 12 вказаного Закону.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII  (далі - Закон № 3551-XII) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова  допомога  у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
На виконання зазначених приписів  Бюджетного кодексу України  з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія  Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: №147 від 31 березня 2015 року, №141 від 02 березня 2016 року, №233 від 05 квітня 2017 року, №170 від 14 березня 2018 року, №237 від 20 березня 2019 року та №112 від 19 лютого 2020 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.
Зокрема, 25 лютого 2020 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №112 від 19 лютого 2020 року.
Пунктом 1 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України №112 від 19.02.2020 року передбачено, що з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінет Міністрів України постановляє, зокрема, установити, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»,проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі – регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі — районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі — центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у відповідних розмірах, зокрема військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.
Пунктом 2 вказаної постанови вказано забезпечити подання до 23 березня 2020 р. районним органам соціального захисту населення переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги: Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією, Державною податковою службою, Державною митною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Офісом Генерального прокурора, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями — щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України.
Пенсійним фондом України — щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.
З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що відповідним органом, в залежності від того, де саме на обліку перебуває особа, яка має право на зазначену виплату, подається список осіб за яким проводиться виплата грошової допомоги щорічно до 5 травня. 
Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповіді відповідача № 1514/2675 від 17.04.2020 року, в списках, наданих Приморським відділом обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Головним управлінням Пенсійного фонду в Одеській області, іншими утвореними відповідно до Законів України військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями – щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України – прізвище позивача відсутнє, а отже позивач не внесений до списків на виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня 2020 року за місцем реєстрації.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження перебування позивача в списках на виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, які, відповідно до законодавства мають бути надані відповідними органами.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у зазначеній виплаті, оскільки прізвище позивача не внесено до відповідного списку, на підставі якого, зокрема Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси має право здійснити виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року.
Отже, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що позовні вимоги стосовно визнання протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у відмові виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити мені разову грошову допомогу до 5 травня необґрунтовані та не підлягають задоволенню.
Стосовно визнання протиправними дій відповідача, що виразились у неналежному розгляді звернення від 14.04.2020 року, колегія суддів зазначає  наступне.
Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України "Про звернення громадян", регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України  права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян»  №393/96-ВР від 02.10.1996р., громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ч.1, ч.3 ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст.15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
За загальним правилом, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання (ст. 20 Закону №393/96-ВР)
Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2020 року позивачу на заяву від 14.04.2020 року про нарахування та виплату грошової допомоги до 5 травня, надано відповідь у строк передбачений ЗУ «Про звернення громадян» та  відповідно до норм законодавства
Апелянтом, в апеляційній скарзі зазначено, що відповідачем фактично порушено ЗУ «Про звернення громадян», адже відповідач не розглянув звернення об`єктивно, не перевірив факти і не прийняв  рішення відповідно до закону, тобто позивач обґрунтовує протиправність дій відповідача саме неналежним розглядом звернення.
Водночас, колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки дослідивши відповідь управління з урахуванням порядку розгляду скарги позивача за Законом України «Про звернення громадян», судом не встановлено порушення цього закону.
При цьому, апелянтом на підтвердження таких доводів не наведено жодних обґрунтувань щодо неналежності розгляду заяви. Водночас, апелянт фактично, як свідчать матеріали справи, не згоден із наданою відповіддю по суті розглянутого звернення, однак це не спростовує правомірності дій відповідача.
З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача, що виразились у неналежному розгляді звернення від 14.04.2020 року є безпідставними, не підтвердженими належними доказами, а тому не належать задоволенню.
Надані ж до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, стосовно проведення позивачу виплат до 5 травня за місцем його реєстрації, не спростовують правомірність оскаржуваної відмови прийнятої Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси.
Крім того, зазначаю, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. 
Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
А відтак, на підставі ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
                                                      
Повний текст судового рішення виготовлений  22 вересня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                                                             О.В. Лук`янчук   

Суддя:                                                                                                                  А.І. Бітов

Суддя:                                                                                                                           І.Г. Ступакова