ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 р.	Справа № 623/2002/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,
Суддів: Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання    Ковальчук А.С    
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Одарюк М.П., вул. Соборна, 52, м. Ізюм, Ізюмський, Харківська, 64309, повний текст складено 17.06.20 року по справі № 623/2002/16-а
          за позовом                 ОСОБА_1                
          до             Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області,    Ізюмського міського голови Марченко Валерія Віталійовича                                              
          про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення права на отримання належної пенсії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ізюмського  міськрайонного суду в Харківській області з позовом до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмського міського голови Марченко В.В. про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення права на отримання належної пенсії.
14 червня 2018 року рішенням Ізюмського  міськрайонного суду в Харківській області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено  частково.
Визнати неправомірною відмову Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у поновленні, на виконання вимог Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», його пенсійних прав, порушених внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду, щодо проведення призначення та перерахунку, призначеної з жовтня 2011 року пенсії за віком, у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу».
Визнати неправомірними дії  Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області в особі його керівника Ізюмського міського голови ОСОБА_2 .В ОСОБА_3 , які полягають у несвоєчасній виплаті заробітної плати; неналежної сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; ненаданні належних довідок про заробітну плату, що призвело до порушення права на своєчасне призначення та отримання пенсії належного рівня.
Зобов`язати Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області видати ОСОБА_1 для подання до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки:
-про складові заробітної плати ( за останні 24 календарні місяці роботи або за будь -які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до закону України «Про державну службу», затверджену постановою Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року за період з жовтня 2009 року по вересень 2011 року включно, з врахуванням ОСОБА_1 заробітної плати за цей період та сплачених у відповідності до законодавства обов`язкових платежів та зборів;
-про складові заробітної плати ( посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затверджену постановою Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 року, станом на дату виникнення права на призначення пенсії державного службовця 17.10.2011 року, з врахуванням всіх сум заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, включаючи індексацію заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати.
Зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з жовтня 2011 року перерахунок та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% середньомісячної заробітної плати за останні 24 календарні місяці, перед зверненням за пенсією, а саме з жовтня 2009 року по вересень 2011 року, з яких сплачено єдиний соціальний внесок, включаючи індексацію виплаченої заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням строків її виплати, з урахуванням вже проведених виплат пенсії за віком.
Зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області проводити щомісячні виплати перерахованої пенсії державного службовця, з виплатою заборгованості, що утворилась внаслідок проведення перерахунку пенсії.
Стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1762,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області судовий збір на користь держави в сумі 295,02 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір на користь держави в сумі 275,60 грн.
В іншій частині позовних  вимог відмовлено.  
Додатковим рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22 червня 2018 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області витрати за проведення судово - економічної експертизи на користь ОСОБА_1  у розмірі 7440 копійок.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2018 р. по справі № 623/2002/16-а залишено без задоволення, а рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14.06.2018 р. по справі № 623/2002/16-а залишено без змін.
Рішення Ізюмського  міськрайонного суду в Харківській області від  14 червня 2018 року набрало законної сили. 
28 листопада 2018 року видано виконавчий лист № 623/2002/16-а.
До Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 по справі № 623/2002/16-а, відповідно до якої просить суд:
1) встановити судовий контроль за виконанням рішення від 14 червня 2018 року Ізюмського міськрайонного суду Харківської області по справі № 623/2002/16-а, шляхом зобов`язання відповідачів (боржників) Виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.
03 грудня 2019 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_4 , що подана у порядку ст. 382, 383 КАС України по справі №520/5452/19 за позовом ОСОБА_4 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та встановити  судовий контроль  за виконанням рішення суду, що набрало законної сили.
17 червня 2020 року ухвалою Ізюмського  міськрайонного суду в Харківській області заяву ОСОБА_1  про встановлення судового контролю в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України по справі № 623/2002/16-а за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, поновлення права на отримання належної пенсії – залишено  без задоволення.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та встановити  судовий контроль  за виконанням рішення суду, що набрало законної сили.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Вказує на неналежне виконання рішення суду, що набрало законної сили, оскільки пенсії за віком з жовтня 2011 року  у відповідності до  Закону України «Про державну службу»  не отримує, а тому його права є порушеними.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявник, наполягаючи на необхідності встановити  судовий контроль  за виконанням рішення суду, просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити вимоги заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2018 року по справі № 623/2002/16-а.
Представник відповідача Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, наполягаючи дотриманні  судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального  права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Представники відповідачів Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області,  Ізюмського міського голови Марченко В.В. в судове засіданні не з`явились, про час та дату слухання  справи  були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що відповідач по справі був належним чином повідомлений про час та дату слухання справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Приймаючи ухвалу про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку ст. 382  КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що застосування правового інституту подачі звіту є правом суду, а також  державним виконавцем не використано всіх передбачених чинним законодавством засобів, щодо належного виконання судового рішення, відтак, звернення позивача в порядку ст. 382 КАС України до суду є передчасним. 
Колегія суддів  погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).
З огляду на зазначені положення КАС України, вбачається, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відповідно до положень ст. 382 КАС України є диспозитивним правом суду при ухвалені рішення по суті позовних вимог.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 29.03.2019 року по справі № 674/25/17 (провадження №К/9901/32253/18).
Також, в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 06.05.2019 р. по справі №826/9960/15 зазначено, що застосування правового інституту подачі звіту є правом суду.
Зазначені рішення Верховного Суду, Великої палати Верховного Суду в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 129-1  Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст. 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до  Закону України "Про виконавче провадження".
В матеріалах справи  відсутні докази свідомого невжиття відповідачами залежних від них заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Ізюмського  міськрайонного суду в Харківській області від 14 червня 2018 року не було зобов`язано відповідача подати звіт про виконання зазначеного судового рішення, не вирішувалось питання про його негайне виконання, а відтак, таке рішення суду має бути виконане відповідачем у розумний строк.
Крім зазначеного, 14 січня 2019 року за вих. № 197 Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження направлено лист з доданими документами, а саме: довідки за вих. № 141 від 10 січня 2019 року, довідки за вих. № 142 від 10 січня 2019 року, та належним чином завіреної копії листа № 33 від 10 січня 2019 року, на підтвердження факту виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області по виконавчому листу № 623/2002/16-а виданого 28 листопада 2018 року ( а.с.106-113).
Так, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження`органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень.
Згідно п. 16 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
При виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), що передбачено ч.6ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».
Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що державним виконавцем не використано всіх передбачених чинним законодавством засобів, щодо належного виконання судового рішення, тобто звернення ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України є передчасним.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  відсутність підстав для задоволення заяви, поданої в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 14.06.2018 року по даній справі.
Доводи апелянта про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів колегія суддів відхиляє, з огляду на відсутність доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єтом владних повноважень - відповідачами на виконання рішення суду.
За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судову ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2020 року по справі № 623/2002/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.І. Сіренко	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  17.07.2020 року