ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1905/20  Номер провадження 33/814/587/20	Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С.  Доповідач ап. інст. Томилко В. П.	

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П., з секретарем Гавриленко Л.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Маліннікової Д.К., розглянувши у відкритому судовому засідання справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтава від 23 липня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
       Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гречанівка, Гадяцького району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 гривень, позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Постановлено стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн.40 коп.
В постанові суд зазначив, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходжу з матеріалів справи, а саме: матеріалів відеозйомки, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS; тричі, в тому числі і в присутності понятих, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера та в медичному закладі, факт керування ним автомобілем взагалі не заперечував, в подальшому, коли факт відмови було зафіксовано в присутності понятих погодився на проходження медичного огляду, але жодних дій для цього не здійснював, сів в свій автомобіль, зачинивши його двері.
Згідно з постановою суду, 29.04.2020 о 04 год. 53 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Зіньківська, 37 в м. Полтава з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Не погодившись з даним рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просять постанову судді скасувати та провадження у справі ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівниками поліції було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції. Зазначає, що залучені свідки були упередженими і не були присутніми під час складання протоколу. Також, зазначає, що судом не було враховано його позитивні характеристики при винесенні постанови.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду виконані в повному обсязі.
Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на: пояснення свідка ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, відеозапис події та матеріали справи в їх сукупності.
Проаналізувавши зазначені докази суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Із вказаним висновком судді погоджується і апеляційний суд.
Натомість, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та численні процесуальні порушення, допущенні під час складання протоколу щодо нього, не ґрунтуються ні на нормах закону, ні на фактичних обставинах справи, а тому вищевикладених висновків судді не спростовують.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 401139 від 29.04.2020 року, 29.04.2020 о 04 год. 53 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Зіньківська, 37 в м. Полтава з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.
Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП ( в редакції , яка діяла станом на 18 вересня 2019 року ) адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Аналізуючи доводи апеляції у контексті вимог законодавства, апеляційний суд вважає неспроможними доводи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, через відсутність стану алкогольного сп`яніння, оскільки відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналіз відеозапису з камер поліцейського свідчить, що особа після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, намагається залагодити ситуацію із поліцейськими. Насамкінець, із цього відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння тричі.
Доводи апелянта та його захисника про те, що ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду є неприйнятними, так як ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння після того як в присутності двох свідків він відмовився від проходження медичного огляду, і як наслідок був складений протокол в якому свідки завірили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
ОСОБА_1 відмовившись від проходження медичного огляді на стан сп`яніння в присутності двох свідків вчинив закінчений склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає, що суддя прийшов до правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення. 
Щодо доводів апеляції про допущенні працівниками поліції процесуальні порушення під час складання протоколу, то вони також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накладено у межах санкції і є безальтернативним, а тому посилання в апеляції на дані про особу та сімейний стан правопорушника, як н обставини, що впливають на вид та розмір стягнення є неспроможними, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Порушень законодавства про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування судового рішення не вбачається. 
Керуючи ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  залишити без задоволення, а  постанову судді Київського районного суду м. Полтава від  23 липня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП – без змін.
 Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                               В.П. Томилко