П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/1416/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Кушнір Віталіна Олександрівна  
Суддя-доповідач -  Совгира Д. І.   
04 серпня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Совгири Д. І. 
суддів:  Франовської К.С.  Кузьменко Л.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року  (повний текст якої складено в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вижницької районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фінансове управління Вижницької РДА про визнання протиправною відмови та про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Вижницької районної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фінансове управління Вижницької РДА у якому просила суд:
- визнати протиправними дії Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області (відповідач) щодо відмови в нарахуванні та відшкодуванні їй шкоди заподіяної внаслідок карантину (карантинних обмежень) в розмірі 1055440,00грн. згідно листа Вижницької РДА №К-316 від 04.09.2019р.;
- зобов`язати Вижницьку районну державну адміністрацію Чернівецької області виділити ОСОБА_1 з резервного фонду бюджету та виплатити їй кошти в сумі 1055440,00грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) в її господарстві, розташованому в с.Іспас Вижницького району Чернівецької області, у відповідності до розрахунку і висновку, складених та затверджених рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій районній державній адміністрації №5 від 07.11.2017р.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (місце провадження господарської діяльності: село Бережниця Вижницький район Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець, є платником єдиного податку з 01.10.2016р., основний вид господарської діяльності - розведення свиней (а.с.15). 
У зв`язку, із загибеллю 3-х голів свиней в свиногосподарстві фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яке розташоване в селі Іспас Вижницького району та підозрою на африканську чуму свиней (далі - АЧС), що виникла при проведенні патолоанатомічного розтину 3-х трупів свиней, розпорядженням Головного державного інспектора ветеринарної медицини Чернівецької області №2 від 28.10.2018р., зобов`язано керівника свиногосподарства ОСОБА_1 , начальника Вижницької районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_2 в свиногосподарстві та населеному пункті село Іспас (зона радіусом 150 м від свиногосподарства ПП ОСОБА_1 ) до отримання результатів лабораторного дослідження патматеріалу на АЧС: заборонити безконтрольне переміщення людей та транспорту на територію свиногосподарства та із даної території без належної санітарної обробки. В свиногосподарстві ПП ОСОБА_1 провести облік свиней різних категорій та скласти список із кількістю уже хворих свиней, загиблих і ймовірно інфікованих у кожній категорії. Ізолювати хворих і підозрілих на захворювання свиней у тому самому приміщенні, в якому вони перебували. Не допускати будь-які перегрупування тварин, в тому числі технологічні. Заборонити забій і реалізацію тварин усіх видів (у тому числі птицю) і продуктів їхнього забою. Не допускати вивезення туш свиней, м`яса, продуктів та сировини із них, кормів для тварин, інвентарю, матеріалів або відходів, які можуть бути фактором передачі АЧС. Не допускати відвідування господарства сторонніми особами, а також рух транспортних засобів у господарство та з нього. Забезпечити проведення дезінфекції на вході-виході із свинарника, дотримання обслуговуючим персоналом особистої гігієни для зниження ризику розповсюдження АЧС (а.с.18). 
Рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 30.10.2017р. №03 відповідно до результату дослідження ДНДІЛДВСЕ №008807 п.м/17 від 30.10.2017 р. свиноферму позивача у селі  Іспас оголошено епізоотичним осередком щодо африканської чуми свиней  і накладено карантинні обмеження (п.1 рішення).
Відповідно до п.2 вказаного рішення визнано зоною захисту населений пункт села Іспас та зоною нагляду (спостереження) населені пункти села Бережниця, Чорногузи, Мілієве Вижницького району та місто Вижниця (а.с.19). 
Дослідженням накладної про вилучення свиней для спалювання в господарстві позивача від 31.10.2017р. встановлено, що комісією проведено вилучення евтаназованих свиней для спалювання в господарстві позивача, а саме: кнурів  у кількості 3 голів, загальною вагою 890кг, ціна за 1 кг - 40 грн., у  сумі 35600,00грн; свиноматок  32  голів,  загальною вагою 8880,00 кг, ціна за 1 кг - 45 грн., загальна сума - 399600,00грн; молодняк на відгодівлі у кількості 55 голів, загальною вагою 8025кг, ціна за 1 кг - 45,00грн або 48,00грн (в залежності від ваги), загальна сума 374910,00 грн.; поросята у кількості 59 голів, загальна вага - 1618кг, ціна за 1 кг - 85,00грн, загальною сумою 137530,00грн. Всього поголів`я - 149, загальною вагою 19413 кг на загальну суму 947640,00грн. (а.с.25-26). 
Дослідженням додатку до акту №1 від 28.10.2017р. про вилучення евтаназованих свиней для спалювання в ФОП ОСОБА_1 встановлено, що вилучено свиней у кількості 7 голів, загальною вагою 1485 кг на загальну суму 71075,00грн    (в тому числі свиноматок  у кількості 5 голів, ціна за 1 кг - 45,00грн на суму - 62100,00грн та поросят у кількості дві голови,  вагою 105 кг, ціна за 1 кг - 85,00грн,  вартістю 8925,00грн) (а.с.23). 
Відповідно до додатку до акту №2 від 29.10.2017р. про вилучення евтаназованих свиней для спалювання в ФОП ОСОБА_1 встановлено, що вилучено свиней у кількості 5 голів, загальною вагою 705 кг на загальну суму 36725,00грн  (в тому числі свиноматок  у кількості 2 голів, ціна за 1 кг - 45,00грн на суму - 26100,00грн та поросят у кількості  3 голови,  вагою 125 кг, ціна за 1 кг - 85,00грн,  вартістю 10625,00грн) (а.с.24).
31.10.2017 р. комісією Вижницької районної державної лікарні ветеринарної медицини  Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області складено акт проведення евтаназії свиноголів`я у вогнищі виникнення АЧС фізичної особи-підприємця             ОСОБА_1 
Проведено евтаназію (безкровним методом) пораженого свиноголів`я на АЧС приналежному позивачу у кількості 147 голів, з них: свиноматки - 32 голови, кнури - 3 голови, молодняк на відгодівлі - 55 голів, поросята - 57 голів.
Акт зважування загинувших 2 голів та умертвенного (безкровним методом) свиноголів`я у кількості 147 голів, всього 149 голів, що належать фізичній особі-підприємцю            ОСОБА_1 від 31.10.2017 р. додається після проведення евтаназії трупи свиноголів`я в кількості 149 голів перевезено до відведеного місця спалювання та захоронення  трупів свиней ДНПК при Вижницькій РДА (а.с.27). 
01.11.2017 р. Вижницькою районною державною лікарнею ветеринарної медицини  Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області складено акт про спалювання трупів свиней. Згідно акту комісією проведено спалювання сто сорока дев`яти голів трупів свиней: свиноматок - 32 голови, кнурів - 3 голови, молодняка на відгодівлі - 55 голів; поросята - 59 голів. Після спалювання трупів тварин зола пересипана кальці гіпохлоридом 45%, з розрахунку 0,25 кг на 1 м кв, всього 12 кг, кальція гіпохлорида (а.с.28). 
Пунктом 1 рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій райдержадміністрації від 07.11.2017р. №05 (далі - Рішення №5) затверджено розрахунок збитків від втрат тваринництва в господарстві позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 р. №175 "Про затвердження Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру" в розмірі 1055440,00 грн. (а.с.29-30).
Затверджено висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 село Іспас Вижницького району внаслідок карантину (карантинних обмежень) в розмірі 1055440,00грн (п.2  рішення №5) (а.с.29, 31). 
Відповідно до п.3 Рішення №5 вирішено звернутися з листом до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування позивачу завданої шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) у розмірі 1055440,00 грн. Термін виконання - до 10.11.2017р. 
Пункт 3 Рішення №5 визнано протиправним та скасовано рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.06.2019р. по справі №824/1082/18-а (а.с.41-48).
Пунктом 4 згаданого рішення вирішено звернутися з листом до Вижницької об`єднаної територіальної громади про відшкодування витрачених матеріалів при ліквідації вогнища африканської чуми свиней на свинофермі фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 село Іспас Вижницького району Вижницькій РДЛВМ на загальну суму 11590,00грн для відновлення резерву використаних матеріалів згідно клопотання (а.с.29 зворот).
На виконання Рішення №5 Державна надзвичайна протиепізоотична комісія направила для розгляду та вжиття відповідних заходів реагування пакет документів по локазілації та ліквідації спалаху африканської чуми в с.Іспас Вижницького району (а.с.32).
Вижницька РДА листом від 21.12.2017р. №01.34-1701 повідомляє ФОП ОСОБА_1 про направлення з метою відшкодування майнової шкоди пакету документів до Обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій та до Вижницької ОТГ. Також повідомлено, що відповідно до абз.2 ст.11 Порядку №415 кошти із резервного фонду бюджету суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 відсоток, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення (а.с.34).
29.01.2018р. за результатами розгляду звернення ФОП ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до Вижницької міської ради з пропозицією розроблення місцевої програми підтримки розвитку сільського господарства (а.с.36).
Позивач звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Вижницької міської ради, в якому просила: визнати незаконним та скасувати рішення дванадцятої сесії VIII скликання № 299/28-12/17 Вижницької міської ради від 15.11.2017 р. "Про виділення коштів", якою фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у відшкодуванні шкоди завданої внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у сумі 1055440,00грн, у зв`язку з відсутністю коштів в бюджеті громади; зобов`язати Вижницьку міську раду виплатити шкоду завдану внаслідок карантину (карантинних обмежень) на власній свинофермі у сумі 1055440,00 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.09.2018р. у адміністративній справі №824/543/18-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вижницької міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено, оскільки в даних правовідносинах відповідач не наділений повноваженнями вчиняти дії, які стосуються процедури відшкодування шкоди, зокрема і у відповідності Порядку №1003 (а.с.37-40). 
05.08.2019р. ОСОБА_1 звернулась із заявою від 31.07.2019р. до Вижницької РДА про виділення і виплату їй завданої матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок запровадження карантинних обмежень в її господарстві та знищення поголів`я свиней в кількості 149 голів в розмірі 1055440грн. До заяви додано розрахунок збитків від втрат тваринництва та висновок відшкодування майнової шкоди (а.с.16).
Листом від 04.09.2019р. №К-316 повідомляється, що відповідно до абз.2 ст.11 Порядку №415 кошти із резервного фонду бюджету суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 відсоток, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення. Також зазначено, що відповідно до Порядку №1003 дія цього Порядку не поширюється на відшкодування фізичним особам вартості свиней, що вилучені з метою знищення або забою під час ліквідації африканської чуми свиней (а.с.17).
Не погоджуючись із зазначено відмовою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Статтею 43 Закону України "Про ветеринару медицину" від 25.06.1992 р. №2498-XII  (далі - Закон  №2498, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що в разі спалаху особливо небезпечної хвороби, занесеної до списку МЕБ (Міжнародного епізоотичного бюро), Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Кабінеті Міністрів України або відповідні місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії приймають рішення про вжиття одного або декількох заходів, визначених відповідним планом дій за надзвичайних обставин або зводом правил, а у разі їх відсутності приймають рішення про вжиття одного або декількох заходів, зазначених у статті 44 цього Закону, відповідно до характеру особливо небезпечних хвороб, занесених до списку МЕБ, та рівня ризику в інфікованій і буферній зонах та зоні спостереження, а також розміщують у засобах масової інформації повідомлення, які повинні містити відомості про кордони інфікованої і буферної зон, зони спостереження та за необхідності - про застосовані в кожній із цих зон ветеринарно-санітарні заходи.
Під спалахом хвороби, згідно з положеннями ст.1 Закону №2498 вважається випадок захворювання на хворобу, що підлягає повідомленню, на потужностях (об`єктах), включаючи всі споруди та прилеглі приміщення, де розміщені тварини, або на території, де з огляду на місцеві умови неможливо гарантувати, що сприйнятливі та несприйнятливі до хвороби тварини не мали безпосереднього контакту з тваринами, що захворіли, або стосовно яких є підозра на захворювання.
Відповідно до Типового положення про Державну надзвичайну протиепізоотичну комісію при обласній державній адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 р. №1350 (далі - Положення №1350) Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при облдержадміністрації є постійно діючим органом при облдержадміністрації, який здійснює на території області оперативний контроль, керівництво і координацію діяльності органів виконавчої влади, підприємств, установ і організацій, фізичних осіб щодо запобігання спалахам особливо небезпечних хвороб, що входять до списку Міжнародного епізоотичного бюро, і масовим отруєнням тварин та їх ліквідації.
Положеннями ст.44 Закону №2498 передбачено, що державна надзвичайна протиепізоотична комісія при Кабінеті Міністрів України, відповідні місцеві державні надзвичайні протиепізоотичні комісії, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до характеру хвороби, що підлягає повідомленню, про спалах якої було оголошено, та рівня ризику в інфікованій, буферній зонах, а якщо необхідно - у зоні спостереження може прийняти рішення про вжиття заходів, що вважаються доцільними для локалізації, контролю та ліквідації хвороби, що підлягає повідомленню, зокрема: вилучення і безпечне знищення туш тварин, які загинули або були вбиті, та інших товарів або гною у разі неможливості їх знешкодження звичайними методами очистки та дезінфекції; здійснення спеціальних ветеринарно-санітарних заходів в інфікованій, буферній зонах та зоні спостереження тощо.
У силу приписів ст.49 Закону №2498 майнова шкода (збитки), завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Умови відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб визначаються Порядком відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 р. №1003 (далі – Порядок №1003, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Твердження відповідача, що відповідно до п.2 Порядку №1003 дія цього Порядку не поширюється на відшкодування фізичним особам вартості свиней, що вилучені з метою знищення або забою під час ліквідації африканської чуми свиней, відтак і на дані правовідносини, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Згідно ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Спірні правовідносини виникли в жовтні 2017 року, а зазначений пункт Порядку №1003 доповнено абзацом згідно з Постановою КМУ №1050 від 12.12.2018р., тобто після виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, суд застосовує положення Порядку №1003 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 2 Порядку №1003 визначено, що відшкодуванню підлягає вартість сільськогосподарських тварин, що були вилучені з метою знищення або забою.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1003 у разі виникнення на окремій території України надзвичайної ситуації, пов`язаної з особливо небезпечними (карантинними) хворобами сільськогосподарських тварин, та прийняття Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією при Кабінеті Міністрів України, державними надзвичайними протиепізоотичними комісіями при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних державних адміністраціях і міських радах (далі - комісії) рішення про запровадження карантину відшкодування майнової шкоди (збитків) у зв`язку з вилученням сільськогосподарських тварин здійснюється за рахунок коштів резервного фонду відповідного бюджету залежно від рівня надзвичайної ситуації.
Виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 р. №415 (абз.2 п.3 Порядку №1003).
Згідно з п.7 Порядку №1003 розмір завданої майнової шкоди (збитків) затверджує комісія на підставі заяви або клопотання, що подаються фізичною або юридичною особою, відповідно до Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від      15.02.2002 р. №175.
Заява або клопотання подаються до відповідної комісії за місцем запровадження карантинного режиму.
Комісія протягом трьох діб розглядає і уточнює розмір завданої майнової шкоди (збитків) та складає висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особі внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), або про відмову в такому відшкодуванні.
Зазначений висновок оформляється у трьох примірниках, перший з яких надсилається фізичній або юридичній особі, якій завдано майнову шкоду (збитки), другий - територіальному органу Казначейства, третій зберігається у місцевій держадміністрації.
Після оформлення зазначеного висновку робиться запис у книзі обліку висновків відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень), форма якої визначається Мінагрополітики.
Пунктом 8 Порядку №1003 рішення про відмову у відшкодуванні завданої майнової шкоди (збитків) може бути оскаржено відповідно до законодавства.
Провівши аналіз вищезазначених норм законодавства, суд доходить висновку про те, що ст.49 Закону №2498 містить імперативний припис щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, за рахунок коштів Державного бюджету України.
В ході розгляду справи було встановлено та не заперечувалось сторонами, що  рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Вижницькій РДА №5 від 07.11.2017р. у відповідності до вимог Порядку №1003 затверджений розрахунок збитків від втрат тваринництва у господарстві ФОП ОСОБА_1 та висновок відшкодування майнової шкоди внаслідок карантину (карантинних обмежень) в розмірі 1055440грн.
Суд не погоджується із твердженням позивача, що цим рішенням комісія погодила відшкодування їй шкоди. Оскільки, Порядок №1003 не утворює матеріально-правових підстав для відшкодування шкоди, а містить лише процедурні норм, відповідно до яких комісія перевірила факт заподіяння майнової шкоди, її розмір та наявність причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та заходами, що здійснювались на підставі рішення відповідної державної надзвичайної протиепізоотичної комісії.
Суд наголошує, що пунктом 3 Порядку №1003 чітко визначено, що виділення і використання коштів для відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. №415 (далі - Порядок №415, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 2 Порядку №415 резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачених видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету.
Резервний фонд бюджету встановлюється законом про Державний бюджет України або рішенням про місцевий бюджет загальною сумою без визначення головного розпорядника бюджетних коштів (п.4 Порядку №415). 
Згідно п.5 Порядку №415 розподіл бюджетного призначення резервного фонду відповідного бюджету провадиться за рішенням Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради.
Пунктом "а" та "б" п.6 Порядку №415 передбачено, що кошти резервного фонду бюджету можуть використовуватися на здійснення: заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного, соціального характеру; інших непередбачених заходів, які відповідно до законів можуть здійснюватися за рахунок коштів бюджету, але не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету, тобто на момент затвердження бюджету не було визначених актами Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної ради, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради підстав для проведення таких заходів.
Рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету приймається тільки в межах призначення на цю мету у відповідному бюджеті і втрачає чинність після закінчення відповідного бюджетного періоду (п. 9 Порядку №415).
Відповідно до п.11 Порядку №415 кошти з резервного фонду бюджету виділяються на безповоротній основі або на умовах повернення, про що зазначається у рішенні про виділення коштів з резервного фонду бюджету.
Кошти із резервного фонду бюджету суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності, у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 відсоток, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення.
Пунктом 12 Порядку №415 передбачено, що звернення про виділення коштів з резервного фонду бюджету подаються:
щодо видатків державного бюджету - міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Центральною виборчою комісією, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією (далі - заявники) до Кабінету Міністрів України;
щодо видатків місцевих бюджетів - підприємствами, установами, організаціями (далі - заявники) до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради.
У п.п. 13, 15 Порядку №415 передбачено, що у зверненні зазначається: напрям використання коштів резервного фонду бюджету; головний розпорядник бюджетних коштів, якому пропонується виділити кошти з резервного фонду бюджету (у разі необхідності); обсяг асигнувань, який пропонується надати з резервного фонду бюджету, в тому числі на умовах повернення; підстави для здійснення заходів за рахунок бюджету; інформація про можливість (неможливість) фінансування зазначених заходів за рахунок інших джерел та наслідки у разі, коли кошти з резервного фонду не будуть виділені.
До звернення обов`язково додаються: розрахунки обсягу коштів з резервного фонду бюджету; перелік невідкладних (першочергових) робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, заходів, пов`язаних із запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій техногенного, природного та соціального характеру, та інших заходів; документи, що підтверджують отримані суми страхового відшкодування (у разі відсутності договору страхування - пояснення заявника про причини непроведення страхування); інша інформація, що підтверджує необхідність виділення коштів з резервного фонду бюджету на здійснення заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій з урахуванням факторів їх поширення, розміру завданих збитків та людських втрат і кваліфікаційних ознак надзвичайних ситуацій, проведення заходів, пов`язаних із запобіганням виникненню надзвичайних ситуацій техногенного, природного та соціального характеру, а також інших заходів.
У разі необхідності виділення коштів з резервного фонду бюджету за напрямами, передбаченими у підпункті "а" п.6 цього Порядку, до звернення також обов`язково додаються: акти обстеження та дефектні акти, що підтверджують розміри завданих збитків, затверджені в установленому порядку; узагальнені кошторисні розрахунки на проведення аварійно-відбудовних та інших невідкладних робіт.
Пунктом 18-20 Порядку №415 передбачено, що Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцева держадміністрація, виконавчий орган відповідної ради не пізніше ніж у триденний термін з дня отримання звернення дає доручення відповідно Мінекономрозвитку, Мінекономіки Автономної Республіки Крим, головному управлінню, управлінню чи відділу економіки місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради (далі - уповноважений місцевий орган) та Мінфіну (місцевому фінансовому органу) для розгляду звернення та підготовки пропозицій для прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету. До виконання доручення в разі необхідності можуть залучатися інші заінтересовані органи виконавчої влади.
Мінфін (місцевий фінансовий орган) розглядає звернення та додані до нього матеріали, готує пропозиції щодо підстав виділення коштів з резервного фонду бюджету, можливості здійснення відповідних заходів за рахунок інших джерел, можливого обсягу виділення асигнувань з резервного фонду бюджету та надсилає їх у тижневий термін Мінекономрозвитку (уповноваженому місцевому органу).
Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) згідно з дорученням Кабінету Міністрів України (Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради) за результатами розгляду звернення та з урахуванням експертних висновків, отриманих від органів, визначених у пункті 18 цього Порядку, та пропозицій Мінфіну (місцевого фінансового органу) робить узагальнений висновок щодо підстав виділення коштів з резервного фонду бюджету, правильності поданих розрахунків та можливого обсягу виділення асигнувань з резервного фонду бюджету.
У разі недотримання заявником вимог, установлених пунктами 6-9 та 11 цього Порядку, або невідповідності матеріалів звернення вимогам, зазначеним у пунктах 13 і 15 цього Порядку, відповідальний виконавець, визначений в дорученні щодо розгляду звернення та підготовки пропозиції для прийняття рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету, повертає подані матеріали заявникові для доопрацювання, зазначивши причини їх повернення, та доповідає про це Кабінетові Міністрів України (Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевій держадміністрації, виконавчому органу відповідної ради).
У разі коли загальний обсяг коштів, виділених з резервного фонду бюджету відповідно до прийнятих рішень, досягне обсягу призначення, затвердженого в бюджеті для резервного фонду, Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) невідкладно повідомляє про це Кабінет Міністрів України (Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеву держадміністрацію, виконавчий орган відповідної ради) та Мінфін (місцевий фінансовий орган) (п. 21 Порядку №415).
Згідно п.22 Порядку №415 Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) є відповідальним за підготовку та подання проектів рішень про виділення коштів з резервного фонду бюджету.
У разі визнання доцільності та можливості виділення коштів з резервного фонду бюджету Мінекономрозвитку (уповноважений місцевий орган) готує відповідний проект рішення.
Під час розгляду звернень, підготовки та прийняття рішень про виділення коштів з резервного фонду місцевого бюджету функції уповноваженого місцевого органу та місцевого фінансового органу у разі їх відсутності виконуються виконавчими органами відповідних рад. У цьому випадку пункти 18-20, 23, 29 і 31 цього Порядку не застосовуються (п.33 Порядку №415).
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Чернівецький окружний адміністративний суд по справі №824/1082/18-а прийшов до висновку, що звернення про виділення коштів з резервного фонду бюджету щодо видатків місцевих бюджетів розглядаються відповідним органом до якого звернувся заявник, а саме: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевою держадміністрацією, виконавчим органом відповідної ради. Мінфін (місцевий фінансовий орган) розглядає звернення та додані до нього матеріали, готує пропозиції щодо підстав виділення коштів з резервного фонду бюджету, можливості здійснення відповідних заходів за рахунок інших джерел, можливого обсягу виділення асигнувань з резервного фонду бюджету та надсилає їх у тижневий термін Мінекономрозвитку (уповноваженому місцевому органу).
У справі №824/1082/18-а суд зробив висновок, що місцевий фінансовий орган є відповідальним за підготовку та подання проектів рішень про виділення коштів з резервного фонду бюджету.
В ході розгляду справи судом встановлено, що у зв`язку із зазначеними висновками суду позивачка 05.08.2019р. звернулась із заявою від 31.07.2019р. до Вижницької РДА про виділення і виплату їй завданої матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок запровадження карантинних обмежень в її господарстві та знищення поголів`я свиней в кількості 149 голів в розмірі 1055440грн. До заяви додано розрахунок збитків від втрат тваринництва та висновок відшкодування майнової шкоди (а.с.16).
Відповідач листом від 04.09.2019р. №К-316 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до абз.2 ст.11 Порядку №415 кошти із резервного фонду бюджету суб`єктам господарської діяльності недержавної форми власності або суб`єктам господарської діяльності у статутному фонді яких корпоративні права держави становлять менше ніж 51 відсоток, виділяються через головних розпорядників бюджетних коштів лише на умовах повернення. Також зазначено, що відповідно до Порядку №1003 дія цього Порядку не поширюється на відшкодування фізичним особам вартості свиней, що вилучені з метою знищення або забою під час ліквідації африканської чуми свиней (а.с.17).
Також в судовому засіданні було досліджено лист відділу економіки та агропромислового розвитку Вижницької РДА, в якому відділ повідомляє відділ управління персоналом та юридичного забезпечення апарату Вижницької РДА (а не позивача), що заява ОСОБА_1 від 05.08.2019р. не відповідає вимогам, зазначених у пунктах 11,13,15 Порядку №415 (а.с.80). 
Разом з тим, суд вважає, що відповідач розглянувши заяву та встановивши, що така не відповідає вимогам п.п.11,13,15 Порядку №415 повинен був у відповідності до вимог п.21 цього Порядку повернути подані матеріали заявниці для доопрацювання, зазначивши причини їх повернення, що ним не було зроблено. 
Суд погоджується з твердженнями відповідача, що у відповідності до положень пункту 11 Порядку №415 кошти із резервного фонду бюджету можуть бути надані ФОП ОСОБА_1 лише на умовах повернення. 
Із заяви позивача від 05.08.2019р. видно, що остання просить виділити та виплатити їй  завдану матеріальну шкоду, при цьому, суд звертає увагу, що заявниця не зазначає на яких умовах виділити їй кошти: на безповоротній основі чи на умовах повернення.
За таких обставин, в разі відповідності заяви вимогам пунктів 11,13,15 Порядку №415 відповідач повинен був прийняти рішення про виділення коштів з резервного фонду бюджету або про відмову у такому виділенні, що не було зроблено відповідачем.
Натомість Вижницька районна державна адміністрація розглянула заяву позивача та фактично не ухвалила жодне із можливих рішень у відповідності до Порядку №415, тобто не прийняла ні рішення про відшкодування майнової шкоди від втрат, що виникли при ліквідації спалаху африканської чуми свиней в її господарстві, ні рішення про відмову в такому відшкодуванні.
Таким чином, за результатами розгляду справи, суд прийшов до висновку, що Вижницька РДА протиправно та необґрунтовано відмовила в нарахуванні та відшкодуванні позивачу шкоди, заподіяної внаслідок карантину, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача та виділити з резервного фонду бюджету та виплатити їй кошти в рахунок відшкодування майнової шкоди суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 245 КАС України наведено перелік рішень, які суд може прийняти у разі задоволення позову.
Згідно із частинами 3-4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст.245 КАС України, та протиправну відмову відповідача у вищевказаній частині, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.07.2019р. з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності відмови позивачу в нарахуванні та відшкодуванні їй шкоди, заподіяної внаслідок карантину (карантинних обмежень). Разом з тим, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є втручанням у повноваження органу РДА, що в даному випадку є недопустимим.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про часткове задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Совгира Д. І.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Кузьменко Л.В.