Ухвала
06 серпня 2020 року
м. Київ
Справа № 161/10437/18
Провадження № 51-3661 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 травня 2020 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на наступне. 
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Проте, засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Однак, на обґрунтування своїх вимог засуджений не вказує, які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущено судами при розгляді кримінального провадження, які були б підставами для скасування оскаржуваних судових рішень в суді касаційної інстанції, відповідно до вимог ст. 438 КПК України. Разом з цим, вказуючи на незаконність, на його думку, оскаржуваних судових рішень, засуджений наводить доводи, якими не погоджується з оцінкою доказів і заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Колегія суддів касаційного суду звертає увагу засудженого, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України судкасаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, засуджений не зазначає у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на положення ст. 419 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України. Відповідно до вказаної статті суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення
Як убачається зі змісту касаційної скарги вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не відповідають положенням ст. 436 КПК України. Вказуючи про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень, засуджений не зазначає з яких саме підстав необхідно закрити кримінальне провадження, відповідно до положень ст. 284 КПК України.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд 
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2019 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 травня 2020 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                          ОСОБА_3