ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 818/746/18
провадження № К/9901/67934/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А. суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 
на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 (суддя Соколов    В.М.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2018 (головуючий суддя Любчич Л.В., судді Сіренко О.І., Спаскіна О.А.)
у справі № 818/746/18 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фермерське господарство "Берізка" 
про визнання протиправним та скасування рішення. 
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, за участі третьої особи Фермерське господарство "Берізка", в якій просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене в листі від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18, про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 47,0 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Северинівської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області.
2. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 у справі №818/746/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2018 позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене в листі від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18, про відмову ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 47,0 га для ведення фермерського господарства, яка розташована не території Северинівської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області.
3. Головне управління Держгеокадастру у Сумській області з вищевказаними рішеннями не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 і постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі №818/746/18 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 був виданий Державний акт на право постійного користування землею серія СМ від 26.01.1998 про надання в постійне користування земельної ділянки площею 47,0 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Северинівської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області (не скасований, є чинним).
5. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.2004 вбачається, що спадкоємницею майна ОСОБА_2 є донька ОСОБА_1 Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з приватизованої земельної ділянки, площею 3,3 га, наданої для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Северинівської сільської ради, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю III-СМ №012988, виданого Сумською районною радою народних депутатів 19.01.1998.
6. У зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка була надана в постійне користування ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, вона використовувалась і використовується за відповідним цільовим призначенням Фермерським господарством "Берізка", що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області від 05.02.2016 №108/01-12-217, листом Миколаївської сільської територіальної громади Сумського району від 01.02.2018 №184-02-12.
7. 23.11.2017 ОСОБА_1 , як голова Фермерського господарства "Берізка", звернулася до Головного управління Держгеокадастру із заявою, в якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 47,0 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області.
8. Головне управління Держгеокадастру у Сумській обл. своїм листом від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18, з посиланням на ст. 134, 135 ЗК України, відмовило в наданні такого дозволу та зазначило, що земельна ділянка площею 47,0 га може бути включена до переліку земельних ділянок, що передаються в оренду на конкурсних засадах (аукціоні).
9. ОСОБА_1 з відмовою відповідача не погодилася, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
10. Суди першої та апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, керувалися обґрунтованістю вимог позивача, а також тим, що лист-відповідь Головного управління Держгеокадастру у Сумській обл. від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18 не містить визначених ч. 3 ст. 123 ЗК України підстав для відмови у задоволенні заяви позивача та не відповідає формі, визначеній ст. 122 ЗК України.
11. Суд першої інстанції відхилив посилання відповідача ст.ст. 134-136 ЗК України щодо отримання даної земельної ділянки в оренду через проведення конкурсу (аукціону) є безпідставним, оскільки Фермерське господарство "Берізка" вже є користувачем з 1998 року даної земельної ділянки на праві постійного користування.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
12. Касаційна скарга мотивована порушенням судів попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, за посиланням скаржника, землі, надані у постійне користування, не успадковуються, не встановлено законодавством можливості отримання права оренди для ведення фермерського господарства в обхід аукціону. На підтвердження цієї позиції скаржник посилається на постанову Верховного Суду України від 05.10.2016 №6-2329цс16.
13. Відповідач зазначає про те, що судами попередніх інстанцій не було враховано ту обставину, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.10.2018 №18-7835/16-18-СГ було передано у комунальну власність Миколаївській сільській раді земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 43,8584 га, які розташовано за межами населених пунктів на території Миколаївської об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області, за актами приймання-передачі.
VІ. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
15. Порядок передачі земельних ділянок у користування (в тому числі, і в оренду) врегульовано приписами ст.ст. 123, 124 ЗК України залежно від особливостей таких земельних ділянок.
Слід зауважити, що ст. 123 ЗК України визначає саме порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в той час, як приписи ст. 124 ЗК України встановлюють порядок передачі земельних ділянок в оренду.
Частинами 2 та 3 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.
16. Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (далі за текстом - Положення) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Підпунктом 31 п. 4 Положення № 15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.
Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521.
Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
17. Згідно з п. 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.
Пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.
Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань у межах повноважень територіального органу Держгеокадастру цей орган має видавати відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.
18. Таким чином, волевиявлення Головного управління Держгеокадастру України у Сумській області, викладене в листі від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18, мало бути оформлено наказом.
19. Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не ухвалив жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.
20. За змістом ч. 1 - 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
21. Частиною 3 ст. 123 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
22. Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести конкретні підстави для такої відмови, що визначені ч. 3 ст.123 Земельного кодексу України.
23. В оскарженому листі відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, мотивуючи це тим, що земельна ділянка площею 47,0 га може бути включена до переліку земельних ділянок, що передаються в оренду на конкурсних засадах (аукціоні).
24. Суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що ст.ст. 134-136 ЗК України щодо отримання спірної земельної ділянки в оренду через проведення конкурсу (аукціону) є безпідставним, оскільки Фермерське господарство "Берізка" вже є користувачем з 1998 року даної земельної ділянки на праві постійного користування.
25. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18 зробила такий висновок:
« 61.    Велика Палата Верховного Суду вважає, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18)».
26. Отже, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, є вірними висновки судів попередніх інстанцій про протиправність відмови відповідача в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 47,0 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Северинівської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області, викладеної у листі від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18.
27. При цьому, доводи касаційної скарги щодо неможливості спадкування права постійного користування на земельні ділянки та доводи про незаконність припинення права постійного користування Верховним Судом не розглядаються, оскільки це є приватно-правовим спором, який має розглядатися в порядку цивільного (господарського) судочинства.
28. Враховуючи зазначене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не спростовують вірних висновків судів попередніх інстанцій.
29. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
30. Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області - залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2018 і постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі №818/746/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук