Номер провадження: 22-ц/813/6264/20 
Номер справи місцевого суду: 2-5495/11
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-5495/11

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/6264/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря судового засідання – Бикової К.А.,

учасники справи: 
- позивач – ОСОБА_1 ,
- відповідачі – 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,
- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – 1) Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімаченко Світлана Леонідівна, 2) Державний нотаріус Першої Одеської державної нотаріальної контори Чорна Світлана Георгіївна, 3) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору –Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімаченко Світлани Леонідівни, Державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори Чорної Світлани Георгіївни, ОСОБА_4 про визнання недійсною довіреності та договору купівлі-продажу квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси, постановлену у складі судді Абухіна Р.Д. 05 лютого 2020 року, про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив: 1) визнати недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л.; 2) визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10 березня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Чорною С.Г.. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з липня 1999 року й до теперішнього часу позивачу на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , у якій він постійно проживав, був і залишається зареєстрованим.
У вересні 2010 року позивач не зміг потрапити до приміщення своєї квартири у зв`язку з тим, що вхідний замок до квартири було замінено. В подальшому, після численних звернень до правоохоронних органів з цього приводу ним було з`ясовано, що власником вказаної квартири стала сусідка ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 10 березня 2009 року, укладеного між нею та іншою невідомою йому особою - ОСОБА_2 .. Як вбачається зі змісту вказаного договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 діяв від його імені на підставі довіреності, посвідченої 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л., та здійснив продаж належної йому на праві приватної власності квартири.
Посилаючись на те, що вказана довіреність від його імені на ім`я  ОСОБА_2  була підписана не ним, а підпис навпроти його прізвища та ініціалів підроблений, оскільки він не звертався до будь-яких нотаріусів та не уповноважував жодних осіб бути його представником з питань розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , просив позов задовольнити (Т. 1, а. с. 3 - 5). 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.02.2015 року та постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року, вищевказаний позов задоволено. Визнано недійсною довіреність, видану від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчену 20 лютого 2009 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л., що зареєстрована в реєстрі за № 243. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10 березня 2009 року, укладений між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Чорною С.Г., що зареєстрований за № 4-2451 (Т. 1 а. с. 265 - 268, Т. 2 а. с. 153 – 157, 241 - 245).
29 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати вказане вище рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2014 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вищевказаного позову.
Вищенаведена заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтована тим, що відповідно до консультативного висновку спеціаліста за результатами наукового аналізу висновку експерта №110 від 01.02.2011 року судово-почеркознавчої експертизи у кримінальній справі № 09201000457, складеного 08.11.2019 року спеціалістом в галузі почеркознавства ОСОБА_5 встановлено, що « … експертний висновок №100 від 01.02.2011 року не відповідає вимогам, визначеним проведенні судово-почеркознавчих експертиз, оскільки порушені загальні положення у галузі почеркознавчої експертизи…». Про наявність даної нововиявленої обставини заявниці стало відомо ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 3, а. с. 1 - 9).
05 лютого 2020 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що консультативний висновок спеціаліста за результатами наукового аналізу висновку експерта №110 від 01.02.2011 року судово-почеркознавчої експертизи у кримінальній справі № 09201000457, складений 08.11.2019 року спеціалістом в галузі почеркознавства ОСОБА_5 , не є належним доказом оскільки не має підтверджень, що ОСОБА_5 дійсно є спеціалістом в галузі почеркознавства, висновок не є належним чином завіреним, тому як доказ у даній справі суд його прийняти не може. Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини на які посилається ОСОБА_3 в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не є нововиявленими (Т. 2, а. с. 39 - 40).
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вищевказаного позову.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що консультативний висновок спеціаліста за результатами наукового аналізу висновку експерта №110 від 01.02.2011 року судово-почеркознавчої експертизи у кримінальній справі № 09201000457, складений 08.11.2019 року спеціалістом в галузі почеркознавства ОСОБА_5  є належним, допустимим та достовірним доказом у даній справі та в повному обсязі підтверджує наявність обставин, які є нововиявленими по даній цивільній справі (Т. 3, а. с. 42 - 47).
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.
23.07.2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява  ОСОБА_6 про відкладення, призначеного на 23.07.2020 року, розгляду справи.
Вказане клопотання  ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Щодо посилань  ОСОБА_6 у клопотанні про відкладення розгляду справи на розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» (зі змінами), колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. 
Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду. Відповідно до наявного у справі поштового повідомлення про вручення поштової кореспонденції апелянт отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження – 07.04.2020 року. Судову повістку щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції 23.07.2020 року – 13.06.2020 року. В апеляційній скарзі апелянтом викладено правову позицію в обґрунтування вимог апеляційної скарги. 
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, відкладення розгляду справи судом апеляційної інстанції з 28.05.2020 року на 23.07.2020 року, тобто створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, відсутність обґрунтованих посилань учасниками справи на об`єктивну неможливість здійснення процесуальних прав у зв`язку з обмеженнями, запровадженими у зв`язку з карантином, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає, що клопотання  ОСОБА_6 ,про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню. Справу можливо розглянути за відсутності її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам законодавства з огляду на наступне.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових або електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. п. 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.12 р. № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Колегія суддів вважає, що вказані  ОСОБА_3  у заяві підстави перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 року апеляційного суду Одеської області за нововиявленими обставинами не відповідають вимогам, передбаченими ч. 2 ст. 423 ЦПК України та вищевказаним роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Вони не є нововиявленими. Вказані підстави могли бути з`ясовані, зокрема при більш ретельній підготовці до розгляду справи.
Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було розглянуто справу неповно та однобічно, не дано жодної правової оцінки доводам заявника та наданим нею доказам, обставинам, на які вона посилалась у своїй заяві як на нововиявлені, є безпідставними, а тому не приймаються апеляційним судом.
За правилами, передбаченими пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у перегляді рішення за нововиявленими обставинами без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.
Згідно з пунктом 1 частиною 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження вищевказаних судових рішень зазначені в частині 2 статті 389 ЦПК України. 
Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 – залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 05 лютого 2020 про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 липня 2020 року.

Головуючий суддя:                                  А. П. Заїкін 

Судді:          О. В. Князюк

        О. М. Таварткіладзе