УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
м. Київ

справа №  910/12414/18 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової  Т.  Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін."
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 і рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 у справі
за позовом Приватного підприємства "Будрекс-2002"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Сервіс Дон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін.",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк"
про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:
18.08.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Вей Ін." (далі - ТОВ "Рейл Вей Ін.") на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 (повний текст складено 17.07.2020) і рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2020 у справі №  910/12414/18, подана 10.08.2020 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобом поштового зв`язку.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подачі позову, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" мінімальна заробітна плата становила 1 762,00 грн (станом на 01.01.2018).
Предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.06.2018 та угоди від 30.04.2018 про часткове погашення зобов`язання, тобто 2 немайнові вимоги.

Ураховуючи зазначене, за подання касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити 200 % *( 1 762,00 грн х 2) = 7 048,00 грн.
Натомість, ТОВ "Рейл Вей Ін." додано до касаційної скарги квитанцію від 10.08.2020 №  27892211, яке підтверджує сплату 1  000,00 грн судового збору.
Виходячи із положень частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Таким чином, ТОВ "Рейл Вей Ін." необхідно доплатити судовий збір і надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату 6  078,00  грн за наведеними нижче реквізитами.
- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, 
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України  у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Проте, у касаційній скарзі скаржником не визначено передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) подання цієї скарги, у зв`язку з чим відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України її слід залишити без руху.
У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Кременчуцької міської ради Полтавської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 і рішення Господарського суду Полтавської області від 18.02.2020 у справі №  917/1094/19 залишити без руху до 02.10.2020, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Т.  Б.  Дроботова