Справа № 751/2945/20 	Головуючий у 1 інстанції Мороз К. В. 	
Провадження № 33/4823/304/20 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Переверзєва О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Переверзєва О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
      ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , працює водієм у ФОП ОСОБА_3 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 03 травня 2020 року, о 23 год. 31 хв., по вул. Ціолковського, 34, у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення координації рухів, нестійка хода. Зі згоди водія тест проводився за допомогою приладу Drager ARAM2298 на місці, тест позитивний - 1,42 ‰. З показами Drager водій не погодився, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в ЧОПНЛ відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Переверзєв О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та звільнити його підзахисного від адміністративної відповідальності, передавши матеріали щодо нього на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_3 для застосування заходів громадського впливу. Послався на те, що місцевий суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_3 , де його підзахисний працює водієм. Зазначив, що ОСОБА_1 повністю визнав свою провину у скоєнні правопорушення, щиро розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей і робота водієм на даний час є єдиним джерелом доходу для утримання його сім`ї. 
   
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник Переверзєв О.О. 
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Переверзєва О.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив передати матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №149513 від 04.05.2020 року, ОСОБА_1 , 03 травня 2020 року, о 23 год. 31 хв., у 
м. Чернігові, по вул. Ціолковського, 34, керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення координації рухів, не стійка хода. Зі згоди водія тест проводився за допомогою приладу Drager ARAM2298 на місці, тест позитивний, становить 1,42 ‰. З показами Drager водій не погодився, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в ЧОПНЛ відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.3). 

Вказані вище обставини не заперечує і сама особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відтак, апеляційний суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.    

Доводи апелянта з приводу безпідставної відмови у звільненні ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.21 КУпАП, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення й особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. 

Можливість звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, що передбачено ст.21 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Ті обставини, що ОСОБА_1 одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем роботи характеризується позитивно, в скоєному щиро розкаявся – є обставинами, які згідно ст.34 КУпАП пом`якшують його відповідальність, однак не є підставами для звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення найбільш тяжкого адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Як убачається із матеріалів справи, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                                    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Переверзєва О.О. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний