ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 810/2509/17                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 червня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Київської області І.Грабця до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотос», приватне акціонерне товариство «Тіз-Топаз», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом у якому просив скасувати рішення Козинської селищної ради № 5 від 29.06.2016 р. «Про затвердження «Детального плану житлової забудови північної частини селища Козин Обухівського району Київської області». 
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в силу положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план уточнює положення генерального плану населеного пункту. Водночас, всупереч цим вимогам, Детальний план забудови північної частини сел. Козин, розроблено та затверджено спірним рішенням за відсутності затвердженого Генерального плану (з урахуванням зміни меж селища).
Крім того, в порушення вимог Водного кодексу детальним планом зменшено розміри прибережних захисних смуг вздовж річок та водойм та встановлено їх ширину від 0 до 25 метрів.  
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі Прокуратура Київської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, про задоволення позову з підстав, наведених у позовній заяві.
У відзиві на апеляційну скаргу Козинська селищна рада, наполягаючи на законності та обгрунтованості судового рішення, звертає увагу на те, що прокурором позов подано в інтересах держави без зазначення того, права та інтереси якого саме органу порушено.
Відповідач також зазначає, що у 2001 р. було затверджене містобудівне обгрунтування внесення змін до Генерального плану смт. Козин, яке стало його невід`ємною частиною.
У судовому засідання, що відбулося 04.06.2020 р., суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватне акціонерне товариство «Тіз-Топаз», яке було розробником Детального плану території житлової забудови північної частини смт. Козин.
Згідно частини 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 29 червня 2016 р. Козинською селищною радою Обухівського району Київської області прийнято рішення № 5 «Про затвердження «Детального плану житлової забудови північної частини селища Козин Обухівського району Київської області».
Цим рішенням затверджено розроблений ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» детальний план забудови північної частини смт. Козин.
Стаття 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 р. № 2780-XII визначає, що містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.
Частиною 1 статті 12 названого Закону до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території віднесено затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.
У статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 р. № 3038-VI  надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну генеральний план населеного пункту - це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. 
За визначенням, наданим у зазначеній статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
За змістом частини 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
Виходячи із буквального тлумачення наведених правових норм детальний план має розроблятись та затверджуватись на підставі генерального плану та уточнювати його положення.
Так Верховний Суд у постанові від 21.11.2019 р. у справі № 1840/3059/18 зазначив, що «…генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації населеного пункту на місцевому рівні. На його основі та відповідно до генерального плану розробляються інші види містобудівної документації на місцевому рівні, зокрема, й детальний план території».
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що   Генеральний план смт. Козин було затверджено рішенням Козинської селищної ради від 11.06.1998 р., оформленим протоколом № 2.
Водночас, цей Генеральний план не охоплював північну частину смт. Козин, щодо забудови якої у червні 2016 р. був затверджений детальний план, оскільки станом на 1998 р. ці території не входили до складу смт. Козин.
У 2000 р. українським державним інститутом проектування міст «Діпроміст» розроблено містобудівне обгрунтування зміни меж смт. Козин, яким передбачено розширення  меж селища  до 3071 га.
Разом з тим, відповідні зміни до Генерального плану смт. Козин відповідачем не вносились.
Таким чином, Детальний план житлової забудови північної частини селища Козин було затверджено за відсутності Генерального плану, який би визначав принципові вирішення розвитку, планування, забудови цієї частини смт. Козин.
Помилковим є посилання відповідача на те, що містобудівне обгрунтування внесення змін до Генерального плану смт. Козин стало невід`ємною частиною останнього, оскільки рішення про внесення змін до Генерального плану Козинською селищною радою не приймалось.
Також, ухвалюючи рішення у справі суд попередньої інстанції не звернув увагу на наступне.
Відповідно до статті 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.
Водночас, Детальним планом забудови північної частини смт. Козин передбачено зменшення розмірів прибережних захисних смуг на ширину від 0 до 25 метрів.
Враховуючи наведене, колегія суддів, у світлі своєї власної оцінки обставин справи, поділяє висновки та мотивування позивача і приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного рішення, як такого, що суперечить ст.ст. 16, 17, 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 88 Водного кодексу України.
Судова колегія не приймає в якості доказу твердження відповідача про те, що у позовній заяві прокурор не зазначив права та інтереси якого саме органу порушено.
На момент звернення до суду з позовом частиною 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України передбачалось, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави. Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 р. про залишення позовної заяви без руху Перший заступник прокурора Київської області  надав письмові пояснення у яких заначив, що на його думку спірне рішення порушує правові та організаційні основи містобудівної діяльності та інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища щодо раціонального використання і відтворення водних ресурсів.
При цьому, стаття 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не наділяє органи державного архітектурно-будівельного контролю правом на звернення до суду із таким позовом.
Так само і Водний кодекс України не містить положень які б давали можливість державному органу звернутись зо суду з позовом про скасування рішення органу місцевого самоврядування.
Таким чином, на переконання колегії суддів, позивач обгрунтував необхідність звернення до суду з позовом.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Прокуратури Київської області задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати рішення Козинської селищної ради № 5 від 29.06.2016 р. «Про затвердження «Детального плану житлової забудови північної частини селища Козин Обухівського району Київської області». 
Стягнути на користь Прокуратури Київської області (м. Київ, бульв. Л. Українки, 27/2, ЄДРПОУ 02909996) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) за рахунок бюджетних асигнувань Козинської селищної ради Обухівського району Київської області (Київська область, Обухівський район, с.м.т. Козин, вул.. Партизанська, 2, ЄДРПОУ 04362697).
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова складена в повному обсязі 30 червня 2020 р.

Головуючий  суддя                                                            І.О.Лічевецький

суддя                                                            В.П.Мельничук

                              суддя                                                            О.М.Оксененко