УХВАЛА

21 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/3031/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"   
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 
про скасування рішення комісії оформленого протоколом №75 від 30.11.2018 про нарахування 135 929,88 грн. за необліковану електричну енергію,  

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про скасування рішення комісії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"  (далі - відповідач) з  розгляду акту про порушення №116256 від 15.02.2017, оформленого протоколом № 75 від 30.11.2018 про нарахування позивачу 135 929,88 грн. вартості необлікованої електричної енергії. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:
- відповідач не повідомив позивача про дату та місце засідання комісії, яке відбулося 30 листопада 2018 року, по розгляду акту про порушення №116256 від 15.02.2017, яким зафіксовано порушення позивачем ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 3.3, 3.31, 6.40 Правил користування електричною енергією, а саме, - відсутність пломби електропередавальної організації на дверцятах комірки трансформатора силового, за результатами якого позивачу нараховані 135 929,88 грн. за необліковану електричну енергію; 
- акт про порушення всупереч вимогам п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії не був розглянутий комісією протягом 60 календарних днів; крім того, відповідач не надав разом з копією протоколу розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором;
- відповідач без законних підстав надіслав на адресу позивача попередження про припинення розподілу електричної енергії №40/22/2019 від 07.06.2019. 

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020, у задоволенні позову відмовлено.

31.03.2020 (згідно з відміткою на конверті)  Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"  до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі № 904/3031/19.  

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2020 у справі № 904/3031/19 визначено колегію суддів у складі:  Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Пільков К.М., Мачульський Г.М.

Ухвалою Верховного Суду  від 04.05.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. Суд ухвалив розгляд  скарги здійснити у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи; визначити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до  21.05.2020.

25.05.2020 судом отримано відзив на касаційну скаргу відповідача, скерований на  адресу суду 20.05.2020.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020 у справі № 904/3031/19 у зв`язку з відпусткою судді Пількова К.М. визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді:  Краснов Є.В., Мачульський Г.М.   

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний господарський суд, виходив з того, що доводи позивача про порушення відповідачем порядку розгляду акту про порушення №116256 від 15.02.2017, а саме не розгляд зазначеного акту протягом 60 календарних днів від дня його складання, як того вимагають Правила роздрібного ринку електричної енергії та не повідомлення позивача про дату та місце засідання комісії по розгляду акту про порушення є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції вказав, що до спірних відносин повинні застосовуватися норми Правил про користування електричною енергією, а не норми Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки, порушення саме Правил користування електричною енергією зафіксовано оспорюваним актом про порушення ПКЕЕ.

Таким чином, зауваження заявника апеляційної скарги про те, що Енергопостачальником лише 30.11.2018, тобто через 21 місяць з дня складання акту про порушення, було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ, не є підставою для визнання недійсним акта постачальника електричної енергії, оскільки Правила користування електричною енергією, які були чинними на момент складення цього акту про порушення, не встановлювали граничного строку для проведення засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, отже, ніяких порушень з боку Енергопостачальника щодо строку проведення засідання комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ № 116256 від 15.02.2017 допущено не було.

Станом на момент прийняття рішення комісії, оформленого протоколом №75 від 30.11.2018, Правила користування електричною енергією втратили чинність на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕ від 14.03.2018 №312, які набрали чинність з 11.06.2018. 

В той же час, Правила користування електричною енергією були чинними на час складання акта про порушення, оскільки уповноваженими представниками постачальника електричної енергії порушення фіксувалося 15.02.2017, в період дії ПКЕЕ.

При цьому, апеляційний господарський суд послався на судову практику Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду за результатами розгляду аналогічної справи № 916/1375/18.

У касаційній скарзі Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій не було враховано висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду у справі                         № 908/2686/18 від 11.03.2020, а саме щодо застосування Правил користування електричною енергією. 

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить  відмовити у задоволенні касаційної  скарги, судові рішення залишити без змін.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.07.2020 справу № 908/3049/19 разом із касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Азов" на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.12.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2020 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що одним із ключових доводів касаційної скарги у цій справі є питання щодо дії в часі нормативно-правових актів до спірних правовідносин та застосування Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14.03.2018 №312 та/або Правили користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28. 

При вивченні практики Верховного Суду колегією суддів з`ясовано, що у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №  904/4792/18, викладено правову позицію щодо застосування пункту 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії за умови складання акта про порушення під час дії  Правил користування електричною енергією та розгляду питання відповідності акта про порушення під час дії Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Так, Верховний Суд, залишаючи без змін постановою від 13.08.2019 рішення господарських судів попередніх інстанцій у справі № 904/4792/18, зазначив наступне:

"Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, Акт про порушення №012580 було розглянуто Постачальником 02.10.2018, тобто, з порушенням терміну, встановленому ПРРЕЕ.

Таким чином, враховуючи приписи пункту 8.2.6 ПРРЕЕ суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що Акт про порушення №012580 є недійсним, підлягає скасуванню та не може слугувати підставою для нарахування споживачу вартості необлікованої електричної енергію за порушення, зафіксоване таким актом.

Доводи скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій приписів частини 3 статті 5 Цивільного кодексу України, оскільки, як вважає скаржник, до правовідносин з розгляду Акта про порушення №012580, слід застосовувати норми, які діяли на момент складення такого акта - 08.06.2018, а саме, ПКЕЕ, а не норми ПРРЕЕ, які набули чинності лише з 11.06.2018, Верховний Суд відхилив з огляду на таке:
- так, дійсно, у вирішенні питання чи відповідає Акт про порушення № 012580 нормативно-правовим актам, слід застосовувати той правовий акт, який регулював відповідні відносини щодо складення відповідного акта. Тобто, потрібно застосувати приписи ПКЕЕ, оскільки Акт про порушення № 012580 був складений на момент чинності вказаних правил та, відповідно, повинен був відповідати вимогам до акта про порушення, визначених ПКЕЕ;
- однак, як вбачається, сам розгляд питання відповідності Акта про порушення №       012580 нормативно-правовим актам, мав триваючий характер, оскільки був розглянутий комісією з розгляду вказаного акта про порушення лише 02.10.2018 (майже 4 місяці) під час дії ПРРЕЕ та, відповідно, після втрати чинності ПКЕЕ;
- отже, враховуючи обставини даної справи, процес вирішення питання відповідності Акта про порушення № 012580 нормативно-правовим актам повинен регулюватись ПРРЕЕ".

Подібна за змістом правова позиція викладена ще у низці постанов Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №911/1206/19, від 11.03.2020 у справі №908/2686/18 (висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені в якій, як вважає скаржник у касаційній скарзі у справі №904/3031/19, не було враховано судами попередніх інстанцій), від 27.02.2020 у справі №904/5338/18.

Разом з цим, Касаційний господарський суд при перегляді справи                                  №  916/1375/18 у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 зазначив таке:

"Відповідно до підпункту 8.2.6 пункту 8.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності з 11.06.2018, акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.

Акт про порушення №038814 відповідачем складено 26.04.2016, а згідно з листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса №55/05-26/9/19 від 25.03.2019 висновок експертного електротехнічного та трасологічного дослідження №772/773 від 26.03.2018 разом з об`єктом дослідження були отримані відповідачем 12.04.2018, тобто до набрання чинності Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин та з огляду на те, що дія нормативно-правового акту поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності, що є однією з гарантій правової стабільності, враховуючи, що складення акту про порушення та отримання відповідачем результатів експертного дослідження відбулися до набрання чинності Правилами роздрібного ринку електричної енергії, а чинні на той час Правила користування електричною енергією не встановлювали строків розгляду такого акту, Акціонерне товариство "Одесаобленерго" мало "законне сподівання" на застосування приписів саме діючого нормативного акту, який не регламентував часових обмежень для розгляду акту про порушення.

З огляду на викладене, доводи скаржника про порушення відповідачем порядку розгляду акту про порушення №    038814 від 26.04.2016, а саме: не розгляд зазначеного акту протягом 60 календарних днів з дати отримання висновку експертної установи, як того вимагають Правила роздрібного ринку електричної енергії є необґрунтованими". 

Наведене свідчить про неоднакове застосування Касаційним господарським судом пункту 8.2.6 ПРРЕЕ щодо визнання недійсним та скасування акта про порушення у разі розгляду такого акта протягом більш ніж 60 календарних днів за умови складання акта про порушення під час дії  ПКЕЕ та розгляду питання відповідності акта про порушення під час дії ПРРЕЕ.

З урахуванням встановлених судами обставин справи № 908/3049/19, зважаючи на той факт, що у Верховному Суді перебувають касаційні скарги ОСББ "Азов" у інших справах щодо подібних правовідносин та на принцип верховенства права, колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суд від 31.10.2019 у справі                              № 916/1375/18 (на яку посилається суд апеляційної інстанції у справі №904/3031/19).

Враховуючи існування різних підходів щодо застосування норми матеріального права (пункту 8.2.6 ПРРЕЕ) та враховуючи те, що основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передати справу №908/3049/19 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку, викладеного у раніше ухваленому рішенні Верховного Суду від 31.10.2019  у справі №  916/1375/18.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ураховуючи наведене та зважаючи на предмет, підстави позову, фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин та їх нормативно-правове регулювання, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 904/3031/19, до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у  іншій справі  №908/3049/19.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 314 ГПК України, Верховний Суд, - 

У Х В А Л И В:

Провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі  № 904/3031/19 зупинити до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у  іншій справі  №908/3049/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

     Головуючий                                                                                               І. Кушнір

     Судді                                                                                                            Є. Краснов  

                                                                                                                     Г. Мачульський