Ухвала
 
28 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа № 754/8730/19
провадження № 61-9673ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
30 червня 2020 року Державна казначейська служба України, Прокуратура міста Києва звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у вказаній справі. 
 
Ухвалами Верховного Суд від 06 липня 2020 року касаційні скарги Державної казначейської служби України, Прокуратури міста Києва залишено без руху та надано для усунення недоліків строк до 07 серпня 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме сплатити судовий збір. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2020 року продовжено Прокуратурі міста Києва строк для усунення недоліків касаційної скарги до 17 серпня 2020 року. 
У серпні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційних скарг, а саме платіжні доручення про сплату судового збору.
 
Таким чином заявниками усунуті недоліки касаційних скарг. 
 
У касаційній скарзі Прокуратура міста Києва посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не урахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2020 року у справі № 214/6982/13-ц. 
 
У касаційній скарзі Державна казначейська служба України посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявник у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16. 
 
Касаційні скарги подані у передбачений законом строк та з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційних скарг без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційних скарг, зважаючи на те, що доводи касаційних скарг підлягають перевірці за матеріалами справи, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.
 
Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
Разом із тим, касаційна скарга Державної казначейської служби України містить клопотання заявника про зупинення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 02 червня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку ,яке мотивоване тим, що доводи касаційної скарги свідчать про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, тому існує необхідність зупинити виконання таких судових рішень. 
 
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному                 порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Верховний Суд вважає, що посилання заявника у клопотанні про зупинення виконання судових рішень на незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, не є достатньою та обґрунтованою підставою для зупинення виконання (дії) судових рішень.
 
Враховуючи те, що заявник не навів належних доводів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
 
Керуючись статтями 389, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
 
Витребувати з Деснянського районного суду м. Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 754/8730/19.
 
Відмовити Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень. 
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     Г. І. Усик