ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року	Львів	Справа № 140/96/20 пров. № А/857/6005/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року, ухвалене суддею Ковальчук В.Д. у м. Луцьку Волинської області о 15:48, повний текст якого складений 13 квітня 2020 року, у справі №140/96/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання протиправними та скасування висновку та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
                                                       ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача – Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області, у якому просила визнати протиправними та скасувати висновок щодо результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії “Б” і “В” у 2019 році, затверджений наказом № 367-ос від 03.12.2019 в частині виставлення начальнику управління захисту споживачів ОСОБА_1 негативної оцінки, наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області № 370-ос “Про звільнення ОСОБА_1 ” від 09.12.2019, поновити на посаді начальника управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області. 
В обґрунтовання позовних вимог,  покликаючись на те, що оцінювання результатів виконання державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії “Б” і “В” у 2019 році, яке було проведено відносно неї, є необ`єктивним, необґрунтованим та таким, що не відповідає Критеріям виставлення балів, вказує, що висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності, яким начальнику управління захисту споживачів ОСОБА_1 було виставлено оцінку «негативна», є протиправним  та підлягає скасуванню, а також, як наслідок, підлягає скасуваню прийняте на підставі вказаного висновку наказ №370-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » від 09.12.2019.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року алміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративноного позову відмовити.
В апеляційній скарзі відповідач не погоджується із висновками суду щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача. Вказує, що оскаржуване рішення не містить вказівок на порушення, недотримання чи невірне застосування Головним управлінням норм Закону України «Про державну службу» чи інших нормативно-правових актів при проведенні оцінювання результатів службової діяльності позивача.
Зазначає, що суд у рішенні погодився із доводами позивача щодо необгрунтованості виставлених за результатами оціннювання балів з огляду, зокрема, на те, що визначені позивачу завдання щодо його оцінювання не є конкретними і дають можливість відповідачу при формуванні показників суб`єктивного широкого їх тлумачення. При цьому скаржник зауважує, що позивач не відображав у своїх доводах обставин, що визначені йому завдання є некоректними, та наголошує, що визначення завдань позивачу не є предметом оцінювання в межах спірних правовідносин. Натомість, спірним у даних правовідносинах є оцінювання результатів службової діяльності позивача, оскільки позивач в обгрунтування протиправності висновків щодо результатів її службової діяльності стверджує, що визначені їй завдання виконано, однак за виконані нею завдання безпосереднім керівником виставлено необгрунтовані бали.
Скаржник також вказує на те, що судом не надано оцінки аргументам та доказам сторін щодо оцінювання позивача за виконання нею завдань №3 та №5, що мають значення для встановлення фактичних обставин справи.
Крім того вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що положення п.3 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу», згідно з якими підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, не поширюється на позивача, з огляду на те, що оцінювалась робота позивача за січень-вересень  2019 року, а до 19.09.2019 зазначена стаття передбачала підставу для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення – це отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності. В обгрунтування правомірності винесення спірного наказу про звільнення відповідач вказує, що днем встановлення відповідного факту є 03 грудня 2019 року – день видання наказу Головного управління №367-ос, яким затверджено у тому числі висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника управління захисту споживачів Головного управління ОСОБА_1 . Оскільки процедура звільнення позивача розпочалась 03 грудня 2019 року, скаржник вказує на те, що в даному випадку підлягали застосуванню норми у відповідній чинній редакції.
Заслухавши суддю – доповідача, позивача та його представника, представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Правовий порядок в Україні за визначенням ст. 19 Конституції України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України). Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає  Кодекс законів про працю України  (далі  - КЗпП України).
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у  ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992  №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 29.04.2016 працювала на посаді начальника управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби  у Волинській області.
04.10.2019  Головним управлінням Держпродспоживслужби у Волинській області  було проведене щорічне оцінювання результатів службової діяльності службовців ГУ ДПСС, які займають посади державної служби категорії “Б” і “В” . 
За результатами проведення вищевказаного оцінювання начальнику управління захисту споживачів ГУ ДПСС ОСОБА_1 була виставлена негативна оцінка, що підтверджується висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ ДПСС, які займають посади державної служби категорії “Б” і “В”  у 2019 році, затвердженого наказом ГУ ДПСС № 367-ос від 03.12.2019.
На підставі вищевказаного висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності 09 грудня 2019 року начальником ГУ ДПСС було видано наказ № 370-ос “Про звільнення ОСОБА_1 ”, згідно якого ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління захисту споживачів ГУ ДПСС у зв`язку з отриманням  негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності за 2019 рік. День звільнення вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 .
Згідно з наказом від 11.02.2020 №36-ос “Про визначення дати звільнення ОСОБА_1 ” встановлено вважати 11 лютого 2020 року першим робочим днем за днем закінчення тимчасової непрацездатності, датою звільнення ОСОБА_1 .
06.11.2019   ОСОБА_1 подано скаргу щодо необ`єктивності визначення результатів виконання завдань за 2019 рік в Держпродспоживслужбу України.
Згідно висновку комісії ГУ ДПСС за результатами розгляду скарги (а.с.118-125), оцінювання ОСОБА_1 проведено з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, з дотриманням процедури, визначеної Законом.
Позивач, вважаючи висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності та наказ про звільнення протиправними, звернулась до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.
Порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби визначено Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі по тексту - Закон № 889-VIII), яким урегульовано відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, та визначено правовий статус державного службовця (ч.1 ст.3, ч.2 ст.5 Закону № 889-VIII).
Так, в розумінні ст.1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Відповідно до ч.2 ст.1 вказаного Закону державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
За приписами положень ч.ч.1-7 ст.44 Закону №889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону № 889-VIII.
Згідно з приписами статті 11 Закону № 889-VIII у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.
У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.
Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).
У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління державного захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Водинській області з припиненням державної служби у зв`язку з отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності за 2019 рік, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" відбулося на підставі наказу від 03.12.2019 №367-ос.
У зв`язку з перебуванням позивача на листку непрацездатності наказом відповідача від 11.02.2020 №36-ос «Про визначення дати звільнення ОСОБА_1 » визначено вважати 11.02.2020 першим робочим днем за днем закінчення тимчасової непрацездатності, датою звільнення ОСОБА_1 .
Щодо правомірності проведення відповідачем оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 колегією суддів встановлено наступне.
Так, частиною 11 статті 44 Закону №889-VIII передбачено, що порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 11 статті 44 Закону України "Про державну службу" Кабінет Міністрів України постановою від 23.08.2017 №640 затверджено Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (надалі - Порядок №640).
Цей Порядок визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання). Дія цього Порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В".
Метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри. Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця (п.п.2,3 Порядку)
Відповідно до пункту 7 Порядку № 640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 640 оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Згідно з пунктом 12 Порядку № 640 завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.
Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань (п.13 Порядку).
Визначення завдань і ключових показників для кожного державного службовця проводиться у грудні року, що передує звітному, або протягом п`яти робочих днів після призначення (переведення) на посаду. Установлено, що кожному державному службовцю встановлюється від трьох до п`яти завдань на період, що підлягає оцінюванню (п.11, 12 Порядку).
Відповідно до вимог пункту 33 Порядку № 640 завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.
За змістом пункту 34 Порядку № 640 завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються, зокрема, державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій "Б" і "В", - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності).
При цьому, пунктом 37 Порядку передбачено, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.
Відповідно до вимог пункту 38 Типового порядку, перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.
Оціночна співбесіда, відповідно до пункту 39 Порядку № 640, проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.
Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.
Додатком 4 до Порядку встановлено Критерії виставлення балів, зокрема:
- "не підлягає оцінюванню" - завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень);
- бал "0" - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;
- бал "1" - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;
- бал "2" - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);
- бал "3" - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;
- бал "4" - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення. Індивідуальну програму професійного розвитку виконано.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку дій (бездіяльності), оскаржуваних висновку та наказу відповідача щодо відповідності визначеним ч.2  ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).
Колегією суддів встановлено, що відповідно до вимог пунктів 33 та 34 Типового порядку, ОСОБА_1 визначено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості її службової діяльності, які погоджені начальником Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області Лозинським Б.В. 26 грудня 2018 року.
Завданням №1 позивачу визначено – організація здійснення державного нагляду (контролю) у сферах захисту прав споживачів, ринкового та метрологічного нагляду із застосуванням відеореєстраторів. 
Безпосереднім керівником ( ОСОБА_2 ) перше завдання ОСОБА_1 оцінено в 2 бала. В обгрунтування такої оцінки вказано, що до виконання завдання № 1 були залучені інші особи, що чітко зазначено у цих обгрунтуваннях, зокрема, до виконання завдання було залучено начальників відділів.
Ключовим показником результативності, ефективності та якості визначено проведення та розгляд 100 % планових та позапланових заходів державного нагляду у сфері захисту прав споживачів із застосуванням відеореєстраторів.
Згідно доводів позивача завдання № 1 виконано у повному обсязі, оскільки вона є виконавцем документів (звітності), особисто проведено три позапланових перевірки, за результатами яких складено два приписи щодо усунення порушень вимог законодавства, забезпечено проведення перевірок із застосуванням відеореєстраторів, виконувалися інші доручення. Інформація стосовно зазначених вище проведених перевірок та складення приписів відображена у формі щодо результатів виконання ОСОБА_1 завдань, яку вона заповнювала. 
Слід зазначити, що інформація, відображена у формі щодо результатів виконання ОСОБА_1 завдань (яку вона заповнювала) стосовно кількості проведення перевірок (74, 55 та 18) є інформацією за 1 півріччя 2019 року, що позивачем не заперечується та підтверджується наданими на розгляд суду доказами - зведеними таблицями (звітність) за І півріччя 2019 року, тобто за період з 01 січня по 30 червня 2019 року включно, однак, строк виконання завдання № 1 визначений «Січень-грудень 2019 року».
Відтак наведені доводи не спростовують висновки щодо оцінювання результатів її службової діяльності за першим завданням, оскільки подання звітності, що на думку позивача підтверджує виконання нею цього завдання, проведення перевірок, складення приписів та виконання доручень відноситься до її безпосередніх обов`язків, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положенням про управління захисту споживачів, затвердженим наказом Головного управління від 02 серпня 2017 року № 133-од та пунктами 18 та 23 розділу II її посадовї інструкції, затвердженої 02 серпня 2017 року начальником Головного управління.
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців та виконання державними службовцями своїх обов`язків є окремими вимогами, передбаченими різними статтями Закону України «Про державну службу»:  оцінювання результатів службової діяльності державних службовців - статтею 44 цього Закону, а виконання державними службовцями своїх обов`язків - статтею 8 Закону.
Слід зазначити, що завданням № 1 для ОСОБА_1 не визначалося подання звітності; проведення перевірок; складання приписів. Натомість, у завданні № 1 для ОСОБА_1 визначено: «Організація здійснення державного нагляду (контролю) у сферах захисту прав споживачів, ринкового та метрологічного нагляду із застосуванням відеореєстраторів.».
Разом з цим, докази, надані ОСОБА_1 в обгрунтування доводів: зведена таблиця основних показників роботи відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів ГУ ДПСС за І півріччя 2019 року від 26.06.2019; зведена таблиця показників роботи щодо контролю за дотриманням законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів їх шкідливого впливу на здоров`я населення ГУ ДПСС за І півріччя 2019 року від 26.06.2019; лист «Щодо надання звітності за І півріччя 2019 року» вих. №05.01-04/3526 від 26.06.2019, лист №108 від 27.06.2019 є показниками роботи структурного підрозділу (відділу) управління захисту споживачів. 
Оцінюванню результатів службової діяльності підлягають державні службовці (кожний державний службовець окремо), проте ОСОБА_1 в якості доказів виконання нею завдання № 1 подано звітність про результати роботи відділу.
Тобто, у розділі «Досягнутий результат (відповідно до (особисто її) показників результативності, ефективності та якості)», позивачем підлягало відображення досягнутих особистих показників виконання завдання «Організація здійснення державного нагляду (контролю) у сферах захисту прав споживачів, ринкового та метрологічного нагляду із застосуванням відеореєстраторів». 
Натомість, позивачем у згаданому розділі відображено досягнутий результат структурного підрозділу (відділу) управління захисту споживачів, тобто декількох державних службовців.
Навіть той факт, що ОСОБА_1 особисто проведено три позапланових перевірки, за результатами якого складено два приписи щодо усунення порушень вимог законодавства - не підтверджує виконання нею завдання у повному обсязі, оскільки ключовими показниками визначено проведення 100% планових (не тільки позапланових) та позапланових заходів державного нагляду у сфері захисту прав споживачів із застосуванням відеореєстраторів (не 3, 4, 5 тощо). Слід зазначити, що зведеною таблицею основних показників роботи відділу (копія наявна у матеріалах справи) підтверджується, що за звітний період проведено 101 планових та позапланових заходів державного нагляду у сфері захисту прав споживачів із застосуванням відеореєстраторів.
Завданням №2 визначено: «Проведення аналізу та узагальнення пропозицій отриманих за результатами проведеного моніторингу стану споживчого ринку Волинської області».
Ключовим показником результативності, ефективності та якості визначено підготовка та своєчасне внесення відомостей до плану здійснення комплексних заходів.
Згідно доводів позивача факт здійснення нею моніторингу споживчого ринку у Волинській області, зокрема щодо звернення споживачів, підтверджується листами від 27 червня 2019 року, від 01 липня 2019 року, а також пояснювальною запискою від 26 червня 2019 року.
Однак, строком виконання завдання № 2 визначено «січень-грудень 2019 року». Відтак позивачем не спростовано факту не виконання завдання № 2 у II півріччі 2019 року.
У пояснювальній записці від 26 червня 2019 року № 05.01-4/3526, адресованій Держпродспоживслужбі України, надану позивачем, зазначено інформацію про результати роботи відділу, а також статистичні дані про кількість отриманих управлінням захисту споживачів скарг та звернень споживачів у І півріччі 2019 року.
Лист Головного управління від 27 червня 2019 року № 05.01-06/3560 є виключно листом інформаційного характеру, адресовании до Луцькій міській раді з метою інформування про проведені контрольні заходи та кількість поданих звернень (скарг) від споживачів міста Луцька.
Лист Головного управління від 01 липня 2019 року № 05.01-04/3627 є виключно листом інформаційного характеру, адресовани Департаменту захисту споживачів Держпродспоживслужби України з метою надання запитуваної інформації про кількість отриманих звернень (скарг) споживачів у сфері житлово-комунальних послуг.
Однак, наданими доказами підтверджується факт здійснення ОСОБА_1 моніторингу споживчого ринку у Волинській області, зокрема щодо звернень споживачів, що не відповідає поставленому завданню, а саме проведення аналізу та узагальнення пропозицій за результатами моніторингу.
Проте, проведення моніторингу стану споживчого ринку Волинської області здійснюється не лише щодо звернень споживачів, а й щодо суб`єктів господарювання та видів господарської діяльності.
У своїх письмових поясненнях від 21 лютого 2020 року, поданих до суду першої інстанції в заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, щодо завдання № 2 позивач зазначає, що подані нею на підтвердження виконання завдання листи від 27 червня 2019 року, від 01 липня 2019 року та пояснювальна записка від 26 червня 2019 року підтверджують факт здійснення нею аналізу та узагальнення пропозиції отриманих за результатами моніторингу стану споживчого ринку, оскільки містять інформацію щодо кількості звернень (скарг) споживачів та їх предмет, котра була отримана за результатами здійснення нею аналізу та узагальнення моніторингу, як нею особисто, так і працівниками очолюваного нею управління.
Тобто, у письмових поясненнях позивач визнає та підтверджує, що аналіз та узагальнення моніторингу здійснювався як нею особисто, так і працівниками очолюваного нею управління.
Водночас завдання щодо проведення аналізу та узагальнення моніторингу визначено конкретно позивачу, а не іншим працівникам очолюваного нею управління.
Безпосереднім керівником ( ОСОБА_2 ) за друге завдання для ОСОБА_1 виставлено 2 бала, що відповідає передбаченим додатком 4 до Типового порядку критеріям.
Вказана оцінка обгрунтована тим, що до виконання завдання № 2 були залучені інші особи, зокрема, до виконання завдання було залучено начальників відділів та спеціалістів цих відділів.
Завданням №3 визначено: «здійснення завантаження у Пілотний модуль ІАС інформації стосовно переліку суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у 2020 році та результатів проведення планових та позапланових заходів у сфері захисту споживачів».
Ключовим показником результативності, ефективності та якості визначено проведення 100 % завантаження інформації в Пілотний модуль ІАС.
У заповненій позивачем формі щодо результатів виконання нею завдань у розділі «Досягнутий результат (відповідно до показників результативності (її особисто) ефективності та якості)» вказано, що нею здійснено завантаження у Пілотний модуль ІАС інформації стосовно переліку суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у 2020 році та результатів проведення планових та позапланових заходів у сфері захисту споживачів за звітний період. 
Разом з тим, позивач визнає, що завантаження у Пілотний модуль ІАС інформації про суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам у 2020 році особисто нею нею не невиконувалось. Невиконання цього завдання обґрунтовує тим, що у період з 01 січня 2019 року по 14 листопада 2019 року вона протягом значного проміжку часу перебувала на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, та зазначає періоди її тимчасової втрати працездатності та періоди перебування її у відпустках.
Водночас зазначає, що нею особисто завантажено у Пілотний модуль ІАС результати проведення планових та позапланових заходів у сфері захисту споживачів.
ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 14 листопада 2019 року перебувала у щорічних відпустках:
-з 02.05.2019 по 17.05.2019 (наказ Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області № 117-вп від 08.04.2019 - 15 календарних днів);
-з 19.08.2019 по 15.09.2019 (наказ Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області № 404-вп від 05.08.2019 27 календарних днів);
-з 20.10.2019 по 22 10.2019 (наказ Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області № 566-вп від 21.10.2019 З календарних дні).
14.01.2019 - у відпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами (наказ Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області № 6-ос від 10.01.2019 - 1 календарний день).
За період з 01 січня 2019 року по 14 листопада 2019 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному зв`язку з тимчасовою непрацездатністю з 05.02.2019 по 15.02.2019 - 11 календарних днів (листок тимчасової непрацездатності АДМ № 319793), з 17.04.2019 по 26.04.2019 - 10 календарних днів (листок тимчасової непрацездатності АДМ №323165), з 16.09.2019 по 25.09.2019 - 10 календарних днів (листок тимчасової непрацездатності АДФ №221393), з 26.09.2019 по 19.10.2019 - 24 календарних дні (листок тимчасової непрацездатності АДФ №221394).
Підсумовуючи наведене за період з 01 січня 2019 року по 14 листопада 2019 року ОСОБА_1 була відсутня на роботі у зв`язку з перебуванням у відпустках - 46 календарних днів, у зв`язку з перебуванням на лікарняному за листками непрацездатності 55 календарних днів, всього - 101 календарний день.
Відповідно до вимог абзацу 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) щороку визначають перелік суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляду (контролю) у плановому періоді, та не пізніше 15 жовтня року, що передує плановому, забезпечують внесення відомостей про таких суб`єктів господарювання до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) для автоматичного виявлення нею суб`єктів господарювання, які підлягають комплексним плановим заходам державного нагляду (контролю).
Тобто, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не встановлено конкретних (чітких) строків щодо визначення переліку суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам державного нагляу (контролю) у плановому періоді, а надано можливість протягом року до 15 жовтня визначати такі переліки.
Тобто у інші періоди (робочі дні) ОСОБА_1 мала можливість виконувати визначене їй завдання № 3 у повному обсязі.
При цьому безпідставність тверджень позивача про те, що забезпечення повного та своєчасного внесення інформації про суб`єктів господарювання, які підлягають плановим заходам у 2020 році належить до посадових обов`язків начальників структурних підрозділів управління захисту споживачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтверджується їх посадовими інструкціями, копії яких наявні у матеріалах даної справи. 
Безпосереднім керівником ОСОБА_2 третє завдання ОСОБА_1 оцінено в 2 бала. Така оцінка обгрунтована тим, що до виконання завдання № 3 були залучені інші особи, зокрема, до виконання завдання було залучено начальників відділів та спеціалістів цих відділів.
Четвертим завданням для ОСОБА_1 визначено: «здійснення заходів щодо створення умов для підвищення рівня професійної компетенції працівників управління».
Ключовим показником результативності, ефективності та якості визначено надання службі управління персоналом Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області перелік працівників, яким необхідно підвищити рівень їх професійної компетенції.
У заповненій позивачем формі щодо результатів виконання нею завдань, у розділі «Досягнутий результат (відповідно до показників результативності (її особисто) ефективності та якості)» вказано: «Протягом звітного періоду підготовлено пропозиції по спеціалістах управління для проведення навчання з метою підвищення рівня професійної компетенції.». На семінарах - навчаннях, тренінгах та інших заходах підвищили свою кваліфікацію 7 працівників. Особисто взяла участь у тренігу «Тайм-менеджмент: організація власного часу» та отримала сертифікат про підвищення кваліфікації.
Тобто інформація, яка відображена у заповненій Позивачем формі щодо результатів виконання нею завдань, зокрема завдання № 4 та ключові показники – не відповідає встановленому показнику результативності виконання позивачем завдання № 4, оскільки у цьому завданні не зазначалися «підготовка пропозицій» та «підвищення кваліфікації державних службовців», натомість визначено завдання «здійснення заходів щодо створення умов», «надання службі управління персоналом Головного управління переліку працівників, яким необхідно підвищити кваліфікацію», що жодним чином не відображено у заповненій позивачем формі.
При цьому, надані позивачем на розгляд суду копії службових записок, які на її думку, підтверджують виконання цього завдання - не можуть вважатися належними доказами невідповідності оцінювання цього завдання, оскільки ці службові записки не надавалися позивачем під час проведення оціночної співбесіди, а також безпосередній керівник не був обізнаний про їх існування.
Слід зазначити, що при дослідженні правомірності оцінювання четвертого завдання судом підлягають врахуванню лише документи, що подавались особою, яка оцінюється, безпосереднеьому керівнику – особі, яка здійнювала оцінювання.
Безпосереднім керівником ОСОБА_2 виконання ОСОБА_1 третього завдання оцінено в 1 бал. В обгрнтування оцінювання вказано, що виконання завдання № 4 виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання; подання переліку працівників для підвищення кваліфікації (у вигляді службової записки) здійснювалося (доопрацьовувалося) іншими працівниками.
П`ятим завданням для ОСОБА_1 визначено: «здійснення заходів щодо організації проведення круглих столів для суб`єктів господарювання та споживачів з метою роз`яснення законодавства у сферах захисту споживачів, ринкового та метрологічного нагляду».
Ключовим показником результативності, ефективності та якості визначено направлення листів до органів місцевого самоврядування з пропозицією організації круглих столів для суб`єктів господарювання та споживачів.
У заповненій позивачем формі щодо результатів виконання нею цього завдання у розділі «Досягнутий результат (відповідно до показників результативності (її особисто) ефективності та якості)» позивачем зазначено: «Для підвищення рівня інформованості та правової обізнаності споживачів щодо їх законних прав і механізмів реалізації, а також правової грамотності суб`єктів господарювання, що функціонують на споживчому ринку області: проведено виїзний прийом громадян у приміщенні Володимир-Волинської міської ради, надано інтерв`ю інформаційному інтернет-ресурсу «Буг» та каналу «12 Волинь».
Протягом звітного періоду підготовлено та висвітлено на офіційному веб-сайті Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області 16 публікацій з порадами для споживачів та щодо результатів діяльності управління захисту споживачів.
Споживачам забезпечено доступ до розділу «Управління захисту споживачів», де розміщений інформаційний матеріал для споживачів, а саме: нормативно-правові акти, зразки написання скарг та ін.
Прочитано 1 лекцію у Волинському обласному центрі перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних підприємств, установ і організацій по темі: «Державний нагляд за дотриманням законодавства про захист прав споживачів». Розроблено для внутрішнього аудиту адміністративний регламент функцій управління захисту споживачів, блок-схеми процесів планових та позапланових заходів та технологічну карту у сфері захисту прав споживачів.
Надано консультації уповноваженим представникам структурних підрозділів щодо звернень споживачів про порушення їх прав.
Проведено консультації з представниками районних відділів ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області щодо алгоритму дій при встановленні фактів порушень прав споживачів.
На особистому прийомі громадян та в телефонному режимі надано 164 консультації щодо захисту прав споживачів.
Надано на Держпродспоживслужбу України пропозиції щодо внесення змін в Закони України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про рекламу», Кодексу України про адміністративні правопорушення.».
Тобто відображена у заповненій Позивачем формі інформація щодо результатів виконання нею завдань, зокрема завдання № 5 та досягнуті ключові показники – не відповідають поставленому завданню № 5 та визначеним для його виконання ключових показників, а «надання консультацій», «надання інтерв`ю», «забезпечення доступу», «проведення особистого прийому громадян» та «проведення лекцій» відноситься до  безпосередніх обов`язків позивача, передбачених законами України, Положенням про управління захисту споживачів, затвердженим наказом Головного управління від 02 серпня 2017 року № 133-од та її посадовою інструкцією, затвердженою 02 серпня 2017 року начальником Головного управління.
Безпосереднім керівником ОСОБА_2 п`яте завдання для ОСОБА_1 оцінено в 2 бала. Оцінювання обгрунтуване тим,  що ОСОБА_1 під час виконання завдання № 5 проявлено недостатність знань нормативно-правових актів.
З огляду на наведене, оцінювання безпосереднім керівником виконання ОСОБА_1 визначених завдань №№1-5 відповідає критеріям оцінювання, а доводи позивача щодо невірного оцінювання цих завдань є безпідставними та необгрунтованими.
Надаючи правову оцінку висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" у 2019 році ОСОБА_1 колегія суддів приходить до висновку про наявність у вказаному документі належного мотивування та обґрунтування виставлення балів, що свідчить про об`єктивність оцінювання службової діяльності позивача.
Згідно із вимогами пунктів 37, 38 та 39 Типового порядку, заступником начальника Головного управління Кожевніковим Г.Г. (безпосереднім керівником) проведено оціночну співбесіду з ОСОБА_1 ..
Письмового звіту ОСОБА_1 не подавала, у зв`язку з чим, оціночна співбесіда проводилася на основі усних пояснень.
24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було подано заповнену нею форму щодо результатів виконання нею завдань. Додатків (документів) до зазначеної вище форми ОСОБА_1 не додано.
Отже, ОСОБА_1 було подано відповідну форму, а безпосереднім керівником ОСОБА_2 проведено оціночну співбесіду на основі усних пояснень ОСОБА_1 та виставлено оцінку з її обґрунтуванням, що свідчить про дотримання Головним управлінням вимог Типового порядку.
Після виставлення оцінки безпосередній керівник, відповідно до пункту 40 Типового порядку передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця, що і було здійснено ОСОБА_2 , який с безпосереднім керівником для ОСОБА_1 .
Після виконання зазначених вище вимог Типового порядку та виставлення відповідної оцінки за результатами оціночної співбесіди - процедура проведення оціночної співбесіди є завершеною.
Далі, у відповідності до вимог пункту 41 Типового порядку, наказом начальника Головного управління від 03 грудня 2019 року № 367-ос затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності, у тому числі начальника управління захисту споживачів Головного управління ОСОБА_1 , згідно якого їй виставлено негативну оцінку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 87 Закону україни «Про державну службу» із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019, яка з огляду на дату завершення процедури оцінювання якості виконання поставлених завдань державному службовцю підлягає застосуванню в межах спірних правовідносин, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Згідно із частиною 6 статті 44 Закону України «Про державну службу» у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Частиною 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» встановлено, що суб`єкт призначення приймає рішення про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті, у п`ятиденний строк з дня настання або встановлення відповідного факту.
Відповідно до частини 5 статті 87 Закону України «Про державну службу» наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.
Слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про державну службу», дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом. Законом України «Про державну службу» врегульовано видання розпорядчого документу про звільнення державного службовця у період його тимчасової непрацездатності.
У період з 09 грудня 2019 року по 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 перебувала на листках непрацездатності (серії АДФ № 196725, серії АДМ № 328172 та серіїАДМ №327713).
Із врахуванням тимчасової непрацездатності позивача, Головним управлінням видано наказ від 09 грудня 2019 року № 370-ос про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з підстави передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». Днем звільнення вважається перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності (11 лютого 2020 року).
09 грудня 2019 року є п`ятим днем з дня затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 (03 грудня - день настання факту). 
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що проведення оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 та звільнення її із займаної посади здійснено у відповідності до вимог Типового порядку та Закону України «Про державну службу», в межах повноважень та в порядку, що передбачені нормативно-правовими актами, якими врегульовано спірні правовідносини. Відтак заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання протиправними й скасування висновку та наказу є необгрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними вимогами, відтак такі також не підлягають до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 242, 308, 310, 315, 317, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області задовольнити, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі №140/96/20 – скасувати.  
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про визнання протиправними та скасування висновку та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська  	
Постанова складена в повному обсязі 24.09.2020.