ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2020 р.           Справа№ 911/2708/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Калатай Н.Ф. 
 
при секретарі судового засідання Позюбан А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подвійний ефект" на рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020
у справі № 911/2708/19 (суддя Горбасенко П.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подвійний ефект"
до Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Головного управління ДПС у Київській області
та за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області
про визнання недійсним рішення
за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Подвійний ефект" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області "Про оренду комунального майна" № 146 від 29.05.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані незаконним прийняттям відповідачем рішення про передачу в оренду майна, належного позивачу на праві приватної власності.
Рішенням Господарського суду Київської області від 28.02.2020 року у справі №  911/2708/19 у задоволенні позовних вимог ТОВ "Подвійний ефект" до Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головного управління ДФС у Київській області та за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області про визнання недійсним рішення відмовлено повністю.
Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши, що нерухоме майно передане в оренду третій особі-2 та нерухоме майно, яке знаходиться у власності позивача, є різними об`єктами з окремими реєстраційними номерами та адресами, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Подвійний ефект" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020 року у справі № 911/2708/19 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального законодавства. Так, апелянт стверджує, що позивачу належить окреме вбудоване приміщення, яке є складовою частиною будівлі по вул. Героїв Небесної Сотні, 18 в м. Березань, Київської області. Вказана будівля разом з належним позивачу приміщенням має загальну площу 1031 кв.м. і ніколи не добудовувалась, а отже площа будівлі не збільшувалась. За наведеного, апелянт вважає, що відповідач, передавши в оренду нежитлове приміщення за вказаною адресою загальною площею 1031 кв.м., здійснив розпорядження майном, що належить позивачу на праві власності. Щодо порушення норм процесуального права апелянт зазначає, що місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваного рішення було взято до уваги лише доводи та докази, надані відповідачем ігноруючи докази позивача. Також позивач зазначає, що судом не було застосовано до спірних правовідносин ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом. 
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2020, справа № 911/2708/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Подвійний ефект" на рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020, запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.
Від Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-2 просить рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апелянта, третя особа-2 зазначає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням приписів чинного процесуального закону. Так, третя особа-2 вказує на те, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Березанській міській раді належить на праві власності нежитлова будівля, що розташована за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 18, м. Березань, Київська область; реєстраційний номер - 1395123732104. ТОВ "Подвійний ефект" є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 20 А, м. Березань, Київська область; реєстраційний номер -  1050964232104. Наведеним, на переконання третьої особи-2, спростовуються твердження апелянта про передачу третій особі-2 нежитлового приміщення, належного на праві власності позивачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 розгляд справи призначено на 10.06.2020.
Від Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
В обґрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу відповідач вказує на те, що передане в оренду третій особі-2 нежитлове приміщення належить Березанській міській раді Київської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.08.2009 Виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області згідно рішення Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 05.08.2009 за № 15. Загальна площа об`єкта становить 1031 кв.м. Вказаний об`єкт, за доводами відповідача, не має жодного відношення до нерухомого майна, що перебуває у приватній власності ТОВ "Подвійний ефект", оскільки згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вони мають різні адреси місцезнаходження та реєстраційні номери.   
Враховуючи перебування головуючої судді Алданової С.О. на лікарняному, судове засідання, призначене на 10.06.2020, не відбулося.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 розгляд справи призначено на 13.07.2020.
В судовому засіданні 13.07.2020 оголошено перерву до 25.08.2020, про що постановлено відповідну ухвалу. Крім того, задоволено клопотання позивача про заміну третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Головне управління ДФС у Київській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Київській області.
Склад судової колегії, що здійснював розгляд даної справи неодноразово змінювався.
У зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка входять до складу колегії суддів, - у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О (головуючий), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 справу № 911/2708/19 прийнято до провадження визначеним складом суду. 
В судовому засіданні 25.08.2020 у зв`язку з надання третій особі-1 можливості ознайомитися з матеріалами справи оголошено перерву до 31.08.2020.
31.08.2020 від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення у справі, в яких третя особа-1 зазначає, що оскаржуваним рішенням відповідач передав в оренду майно, яке перебуває у податковій заставі за відсутності контролюючого органу, а також не повідомив про зміну адреси будівлі. До вказаних письмових пояснень третьою особою-1 приєднано нові докази, а саме Акт опису майна № 1 від 22.02.2017 та судове рішення в адміністративній справі № 810/4215/17.
Колегія суддів, розглянувши вказані письмові пояснення з долученими додатками, заслухавши думку присутніх учасників справи, дійшла висновку здійснювати розгляд справи без врахування нового доказу, який не був предметом дослідження у суді першої інстанції, оскільки третьою особою-1 належними доводами не було обґрунтовано наявності виключності обставин неможливості їх подання під час вирішення спору Господарським судом міста Києва.  При цьому, в силу приписів ч. 2 ст. 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. До того ж, Акт опису майна № 1 від 22.02.2017 складений правопопередником ГУ ДФС у Київській області, а тому орган податкової служби не був позбавлений можливості подати його до суду. 
В судовому засіданні 31.08.2020 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про задоволення позовних вимог.
Представники відповідача та третьої особи-2 в судовому засіданні 31.08.2020 заперечили проти доводів апелянта, з підстав викладених у відзивах на апеляційну скаргу, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Представник третьої особи-1 в судовому засіданні 31.08.2020 вирішення апеляційної скарги залишив на розсуд суду, однак просив врахувати подані ним письмові пояснення.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "Подвійний ефект", у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143764902 від 02.11.2018 (а.с. 10), є власником нежилого приміщення, магазину загальною площею 91,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні (вулиця Фрунзе), буд. 20 А.
Рішенням Виконавчого комітету Березанської міської ради «Про оренду комунального майна» № 146 від 29.05.2019 (а.с. 23) надано дозвіл на передачу в оренду поза конкурсом нежитлового приміщення, загальною площею 1031 кв. м., що знаходиться за адресою: 07541, Київська обл., м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, 18 Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Київській області для розміщення Березанського міського суду Київської області; уповноважено балансоутримувача - КП «Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради» укласти договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна   територіальної громади з Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Київській області строком на 49 років та встановити річну орендну плату в розмірі одна гривня.
13.07.2019 між Березанською міською радою Київської області (орендодавець за договором), Територіальним управління Державної судової адміністрації в Київській області (орендар за договором, третя особа-2 у справі) та Комунальним підприємством «Березантьтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради» (балансоутримувач за договором) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна територіальної громади м. Березань (далі - договір оренди), за умовами якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти в строкове платне користування комунальне майно - нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 18 (вісімнадцять), площею 1031 кв. м., що знаходиться на балансі КП «Березантьтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради», вартість якого визначена згідно довідки балансоутримувача про залишкову балансову вартість.
Згідно п. 1.1. договору оренди майно, що передається в оренду, належить територіальній громаді міста Березань Київської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (бланк серії НОМЕР_1), виданого 06.08.2009 року Виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області, згідно з рішенням Виконкому Березанської міської ради Київської області від 15.08.2009 за № 135. Право власності територіальної громади міста Березань Київської області на майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.10.2017 Бриковим О.С., державним реєстратором Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1395123732104, номер запису про право власності 23130830.
На виконання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна територіальної громади м. Березань від 30.07.2019 відповідач та КП «Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради» передали, а орендар - прийняв в оренду нежитлову будівлю, що розташована за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 18 площею 1031 кв.м., що належить до комунальної власності територіальної громади міста Березань Київської області та перебуває на балансі КП «Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради», для розміщення Березанського міського суду Київської області, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкту оренди до договору про передачу майна територіальної громади міста Березань в оренду від 30.07.2018 (а.с. 31).
Обґрунтовуючи підставу звернення з позовом про визнання недійсним вищенаведеного рішення Виконавчого комітету Березанської міської ради «Про оренду комунального майна» № 146 від 29.05.2019, ТОВ "Подвійний ефект" вказував на те, що оскільки нежитлова будівля, що розташована за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 18 з вбудованим нежитловим приміщенням за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 20 А, має загальну площу 1031 кв.м., то оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування фактично здійснено передачу в оренду третій особі-2 нерухоме майно, що належить позивачу. Крім того, позивач зазначає, що майно КП «Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради» знаходиться у податковій заставі, а в силу приписів п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України прийняття рішення про відчуження майна підлягає погодженню з контролюючим органом.    
Таким чином, спір у даній справі стосується питання щодо встановлення наявності або відсутності правових підстав для визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Березанської міської ради «Про оренду комунального майна» №  146 від 29.05.2019.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, у тому числі на нерухоме майно, є наявність підтвердженого належними доказами права власності позивача щодо нерухомого майна, а також підтверджений належними доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.
Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Правовий аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №  903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18.
Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 914/73/18, від 14.01.2020 у справі №  910/21404/17.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.  
Статтею 172 ЦК України унормовано, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Згідно ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
В абз. 15 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. 
Згідно наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 178574198 від 23.08.2019 (а.с. 33) 30.10.2017 державним реєстратором зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 1031 кв. м., що розташована за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 18 (право власності зареєстровано 30.10.2017 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 06.08.2009 Виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області).
За змістом Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1 від 06.08.2009 (а.с. 74), Територіальна громада м. Березані в особі Березанської міської ради є власником нежитлової будівлі, що розташована за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. Фрунзе, буд. 20. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що загальна площа об`єкта становить 1031 кв.м.; форма власності - комунальна; частка 1/1.
Розпорядженням виконавчого комітету Березанської міської ради №13 від 19.02.2016 «Про перейменування вулиць та провулків міста Березань», зокрема, вулицю Фрунзе перейменовано у вулицю Героїв Небесної Сотні. Відповідне розпорядження міститься на веб-порталі в мережі Інтернет Березанської міської ради - http://www.berezan.org.ua.
Рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області «Про упорядкування адресного господарства» від 09.10.2017 № 205, на яке посилався апелянт, змінено адресу нерухомого майна.
При цьому в матеріалах справи відсутній даний доказ, однак учасники справи не заперечують вказаних обставин. 
Крім того, в рамках розгляду адміністративної справи № 810/2457/18 (на яку посилався представник третьої особи-2) судом встановлено, що в зв`язку з упорядкуванням адресного господарства м. Березань, згідно рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 09.10.2017 № 205  присвоєно адреси: 1.1. Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Березанської міської ради -          вул. Героїв Небесної сотні, 16 (колишня адреса вул. Фрунзе, 20). 1.2. Нежитловій будівлі (будинку побуту) - вул. Героїв Небесної сотні, 18 (колишня адреса вул. Фрунзе, 20). 2. Відділу з питань економіки, власності, торгівлі та приватизації житла виконавчого комітету Березанської міської ради провести реєстрацію вказаних об`єктів.  
Беручи до уваги те, що у встановленому чинним законодавством порядку правомірність набуття права власності на об`єкт нерухомого майна загальною площею 1031 кв.м., розташованого за адресою: Київська обл., м. Березань, вул. вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 18, не спростована, колегія суддів, з урахуванням приписів ч. 2 328 ЦК України та ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач, реалізуючи правомочності щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, спірним рішенням в межах своїх повноважень передав третій особі-2 у користування вищенаведене нежитлове приміщення.
Доводи апелянта та третьої особи-1 щодо перебування об`єкта оренди в податковій заставі не спростовують встановлених обставин щодо належності місцевій раді правомочностей на розпорядження нерухомим майном, що перебуває у власності територіальної громади згідно свідоцтва Серія НОМЕР_1 від 06.08.2009. До того ж, ст. 96 Податкового кодексу України визначає особливий порядок здійснення контролюючим органом дій щодо погашення податкового боргу комунального підприємства. Крім того, питання перебування майна у податковій заставі не стосується предмету спору. 
Згідно ст. 182 ЦК України (у редакції, чинній станом на час видачі свідоцтва Серія НОМЕР_1 від 06.08.2009) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном застосовується принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в ч. 1 ст. 317 ЦК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Статтею 12 названого Закону, зокрема, встановлено, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна.
За змістом ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.
Як вже зазначалось у даній постанові, згідно наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 178574198 від 23.08.2019 за Територіальною громадою м. Березань в особі Березанської міської ради зареєстровано право власності на нерухоме майно: - об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля, об`єкт житлової нерухомості; адреса - вул. Героїв Небесної Сотні, 18 м. Березань: опис об`єкта - загальна площа (кв.м.): 1031; реєстраційний номер - 1395123732104: форма власності - комунальна; розмір частки - 1.
В свою чергу, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143764902 від 02.11.2018, об`єкт нерухомого майна - нежиле приміщення, магазин, об`єкт житлової нерухомості; адреса - вул. Героїв Небесної Сотні, 20А м. Березань; опис об`єкта - загальна площа (кв.м.): 91,9; реєстраційний номер - 1050964232104; форма власності - приватна; розмір частки - 1; власник - ТОВ «Подвійний ефект».
Таким чином, виходячи із встановлених у цій справі обставин, місцевим господарським судом було вірно констатовано, що за змістом відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві власності Територіальній громаді м. Березань в особі Березанської міської ради належить нерухоме майно за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 18 м. Березань, реєстраційний номер - 1395123732104. Тоді як, нерухоме майно за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 20А, м. Березань, реєстраційний номер - 1050964232104, належить ТОВ «Подвійний ефект». Отже, вказані об`єкти є різними об`єктами нерухомого майна з окремими реєстраційними номерами та адресами.
Посилання апелянта на те, що належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна є складовою частиною приміщення за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 18 м. Березань, та включено до його загальної площі, відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія НОМЕР_1 від 06.08.2009 Територіальній громаді м. Березані в особі Березанської міської ради належить об`єкт нерухомості загальною площею 1031 кв.м., доказів спростування презумпції правомірності набуття громадою права власності у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.  
На твердження апелянта стосовно визнання відповідачем у своєму листі № 9-28-11 від 13.01.2020 тотожності об`єктів судова колегія зауважує, що вказаний документ не може бути визнаний належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України з огляду на підтвердження таких обставин, зокрема, інвентаризаційними документами на будівлю, а також витягами з державних реєстрів та свідоцтвом. 
Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, надаючи правову кваліфікацію доказам, що надані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, дійшов неспростованого в апеляційні скарзі висновку, що позивачем належними засобами доказування не було доведено факт передачі належного ТОВ «Подвійний ефект» приміщення магазину, розташованого за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 20А, загальною площею 91,9 кв.м., за рішенням Виконавчого комітету Березанської міської ради «Про оренду комунального майна» № 146 від 29.05.2019. Відтак, підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення у даній справі не вбачається.
Колегія суддів, серед іншого, вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 цього Кодексу.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №  338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження №    12-187гс18) та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).
Відтак, вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ "Подвійний ефект" про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області "Про оренду комунального майна" № 146 від 29.05.2019. Однак, судова колегія вважає, що обраний позивачем спосіб захисту про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду нерухомого майна за умови чинності відповідного правочину не зумовить відновленого порушеного, на переконання апелянта, права. 
Таким чином, підсумовуючи вищенаведене в сукупності, аргументація апелянта щодо невірного застосування норм матеріального права та прийняття рішення з порушенням норм процесуального права визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованою та підлягає відхиленню як така що не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020 у справі №  911/2708/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.  
Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).
Керуючись ст. ст. 129, 269, п.  1 ч.  1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний   апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подвійний ефект" на рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020 у справі №911/2708/19 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Київської області від 28.02.2020 у справі №911/2708/19 залишити без змін. 
3.          Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Подвійний ефект".
4.          Справу №911/2708/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови складено 03.09.2020