ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 0840/3134/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року в адміністративній справі №0840/3134/18 за позовом   ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 

                                                  ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням положень п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.06.2018; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018 року апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року повернуто.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року -  залишити без змін.
18.06.2019 року видано виконавчий лист.
Ухвалою суду від 12.09.2019 року замінено сторону боржника у виконавчому листі №0840/3134/18,виданому Запорізьким окружним адміністративним судом 18.06.2019, з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б, код ЄДРПОУ 20490012).
27.12.2019 від позивача до суду надійшла заява про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем, на виконання рішення суду, в якій заявник просить суд постановити окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом встановлення позивачу збільшення до пенсії - 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.06.2018 року (як вказано у рішенні суду), без застосування двоскладової формули.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року заяву   ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем, на виконання рішення суду залишено без задоволення.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення заяви. Апелянт вказує на неправильний висновок суду першої інстанції про виконання судового рішення відповідачем, оскільки на виконання рішення відповідачем збільшено пенсію на 1% мінімальної пенсії за віком за кожний рік роботи позивача понад 20 років, замість збільшення на 1% заробітку. При цьому зазначає про необґрунтоване застосування відповідачем «двоскладової формули» при здійсненні перерахунку пенсії на виконання судового рішення
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.09.2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Позивач вважає, що відповідачем рішення не виконано, оскільки при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем застосована «двоскладова формула», а також при перерахунку пенсії застосовано розмір мінімальної пенсії, а не розмір заробітку, з якого обчислена пенсія.
Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частиною 2    статті 14 КАС України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 1 статті  383 КАС України  встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Виходячи зі змісту вимог позивача, викладених в заяві від 27 грудня 2019 року, позивач просить постановити окрему ухвалу про виявлені порушення закону, яку направити до відповідного суб`єкта владних повноважень – відповідача, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом встановлення позивачу збільшення до пенсії – 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ без застосування двоскладової формули.
При вирішенні справи по суті позовних вимог судовими рішеннями, які набрали законної сили, не визначався розмір заробітку, який повинен застосовуватися при нарахуванні збільшення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.
Тобто, вимоги викладені в заяві, поданої в порядку частини 1 статті 383 КАС України, виходять за межі задоволених позовних вимог, відповідно, не можуть бути задоволені. 
Судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду  з цією заявою, й обґрунтовано відмовлено у задоволенні таких вимог.
Суд зазначає, що при здійсненні судового контролю за виконанням судового рішення суд повинен дослідити повноту виконання судового рішення, проте не може зобов`язувати суб`єкт владних повноважень вчиняти на виконання судового рішення дії або приймати рішення, які такий суб`єкт владних повноважень не зобов`язаний вчинити/прийняти відповідно до судового рішення.
Також суд при розгляді заяви в порядку частини 1 статті 383 КАС України не вправі встановлювати інший спосіб захисту права позивача, ніж був обраний судом при вирішенні справи по суті.
Частиною 6 статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому    статтею 249    цього Кодексу.
Відповідно, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.
З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,  242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
  
                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року в адміністративній справі №0840/3134/18 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року в адміністративній справі №0840/3134/18 - залишити без змін.
  Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник