Справа № 449/357/20                                Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В. 
Провадження № 33/811/731/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       24 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 травня 2020 року, 

встановив:

цією постановою справу 449/357/20 (3/449/179/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та справу №449/417/20 (3/449/214/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 190 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно справі - № 449/357/20 (3/449/179/20) .
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот (600) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченогоч.1 ст. 190 КУпАП та обрано йому покарання у виді у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти (10) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень з конфіскацією   гладкоствольної рушниці ІЖ-18-Е, К 24945.   
У відповідності до ст. 36 КпАП України остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот (600) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та з конфіскацією   гладкоствольної рушниці ІЖ-18-Е, К 24945.   
Стягнуто з ОСОБА_1    в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу – 420 (чотириста двадцять) грн., 40 коп. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 , 18.03.2020р., близько 8 год. 30 хв., в с.Плетеничі Перемишлянського району, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2121» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. При огляді автомобіля в багажному відділенні було виявлено гладкоствольну рушницю ІЖ-18-Е, К 24945, яку ОСОБА_1 зберігав без відповідного документу дозвільного характеру. 
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладення стягнення та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного порушення. 
В обґрунтування вказує, що суд розглянув справу поверхово і формально, не викликаючи та не допитавши свідків в судовому засіданні. ОСОБА_1 18.05.2020 року подав клопотання про допит свідків в суді, які були очевидцями самої події і бачили, що він не керував автомобілем, а тільки знаходився всередині автомобіля. Також ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування відеозапису патрульної поліції та про відкладення слухання справи у зв`язку з хворобою ( клопотання додаються). Під час карантину стан здоров`я ОСОБА_1 судом був проігнорований.
Зазначає, що суд першої інстанції, працівників поліції не викликав, відеозапис не витребував та не переглядав. Формально, без участі ОСОБА_1 розглянув справу, чим порушив його процесуальні права на захист.
Наголошує, що клопотання про виклик і допит в судовому засіданні свідків було подане з метою повного та об`єктивного розгляду справи та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вину не визнає, категорично заперечує керування автомобілем, стверджує про порушення з боку поліцейських його прав. А порушень було дуже багато: була явна провокація і фальсифікація документів, розмовляли в грубій формі, не роз`яснювали прав та обов`язків ОСОБА_1 .
Вважає, що судом в постанові невірно вказано, що свідчення свідків стосується наявності чи відсутності ознак алкогольного сп`яніння. Свідки, заявлені в клопотанні, свідчать про той факт, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.
Підкреслює, що на той момент, коли працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не виконував функції водія під час руху, а просто перебував в автомобілі вже довший час. Автомобіль не рухався і, відповідно, ОСОБА_1 , як особа, що перебувала в автомобілі, не здійснював керування транспортним засобом.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 не рухався автомобілем, не був зупинений працівниками поліції і не намагався зрушити з місця коли побачив поліцію, ОСОБА_1 годину сидів в автомобілі. Незважаючи на це поліція складає протокол про те що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Заслухавши виступ ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вказав, що протокол підписав під тиском, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у вчиненні адмiнiстративного правопорушення підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 303965 від 18.03.2020р., довідкою, рапортом, висновком №28 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння; поясненнями свідка ОСОБА_2 від 1803.2020 р.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів.
Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
Щодо покликань в апеляційній скарзі про порушення його права на захист, то слід зазначити, що таке є непереконливим, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді місцевого суду грунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         Гончарук Л.Я.