П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/170/20 
         Головуючий у 1-й інстанції:  Горовенко А.В.   
         Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 

28 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Кузьменко Л.В.  Совгири Д. І. 

          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду  від  18 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про  визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій  щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації при звільнені за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період 2014-2019 років, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ та зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період 2014-2019 років, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26.09.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу в Збройних Силах України. 26.03.2019 був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Зазначає, що відповідач не провів з ним остаточних розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У зв`язку із настанням особливого періоду він не мав змоги скористатися додатковою відпусткою із збереженням заробітної плати. Натомість Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, встановлено можливість виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, зокрема, за минулі роки.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від  18 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати   ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 2014 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26.03.2019.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 2014 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26.03.2019.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції при вирішенні справи та прийнятті оскарженого рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини справи та вказав, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що зазначена додаткова відпустка не віднесена Законом України «Про відпустки» від 15.11.96 р. № 504/96-ВР (далі - Закон № 504) до щорічних додаткових відпусток (статті 7, 8 Закону № 504), а належить до інших видів відпусток, встановлених законодавством (частина друга статті 4 Закону № 504). 

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника групи - керівника польотами групи управління польотами 39 бригади тактичної авіації повітряного командування "Центр" Повітряних Сил Збройних Сил України.

На підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 21.03.2019 №119 підполковника ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2019 №62, звільнено з військової служби за підпунктом «к» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з 26 березня 2019 року виключено зі списків особового складу частини.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС у 1987 році (категорія 2), відтак, має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату йому грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 2014 року по 2019 рік .
За результатами розгляду вказаної заяви військова частина НОМЕР_1 листом від 16.12.2019 за №350/249/958 повідомила позивачу, що право на отримання додаткової відпустки, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ставиться в залежність від дії «особливого періоду». Відповідно до п.17, 18, та 19 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказана пільга в особливий період, з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію, військовослужбовцям не надається.
Таким чином, оскільки вказана додаткова відпустка особам, віднесеним до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чернобильської катастрофи не належить до виду щорічних відпусток, тому і не підлягає грошовій компенсації (а.с.14-15).

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2014 року по 2019 рік, передбачену пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-Х11, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, чуд першої інстанції виходив з того, що у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки передбаченої пунктом 22 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується, приймаючи до уваги наступне.
Пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-Х11 працівникам з числа постраждалих громадян, віднесених до категорії 2, надається пільга з використання чергової відпустки у зручний для них час, а також отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 робочих (16 календарних) днів на рік.

Зазначена додаткова відпустка не віднесена Законом України «Про відпустки» від 15.11.96 р. № 504/96-ВР (далі - Закон № 504) до щорічних додаткових відпусток (статті 7, 8 Закону № 504), а належить до інших видів відпусток, встановлених законодавством (частина друга статті 4 Закону № 504). Ця відпустка є гарантованою державою п і л ь г о ю, а тому роботодавець зобов`язаний забезпечити право працівника на відпустку впродовж календарного року.
Фінансування видатків на оплату відпустки проводиться за рахунок коштів державного бюджету на соціальний захист та соціальне забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (бюджетна програма КПКВК 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до пункту 5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 (далі - Порядок), оплата відпустки, яка надається працівнику згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводиться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, відповідно до розрахункових даних, поданих до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення (далі - уповноважений орган).
Пунктом 6 Порядку визначено, що підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів та кількості громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення (за наявності), місця проживання (перебування), ідентифікаційного номера.

Графік відпусток громадян та розрахунок витрат для додаткової відпустки на наступний бюджетний рік подаються підприємствами до уповноваженого органу разом із зазначеними відомостями.
У разі зміни зазначених відомостей, у тому числі найменування підприємства, його місцезнаходження та розрахункових рахунків, на які перераховуються кошти, та списків громадян підприємство повідомляє протягом 20 днів наступного місяця про такі зміни відповідних розпорядників коштів. Форми зазначених документів (форму №2 та форму №3), а також вимоги до обсягу та змісту інформації, яка подається, визначені наказом Мінсоцполітики №928 від 22.06.2018 року.
До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги.
Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.
Отже, підприємство, дотримуючись норм Порядку, за два місяці до початку наступного бюджетного року обов`язково подає до уповноваженого органу графік відпусток працівників та розрахунок витрат для додаткової відпустки на наступний бюджетний рік, а до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, — документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій працівникам, та реєстр отримувачів.
Враховуючи вимоги Порядку, підприємства здійснюють нарахування працівникам, пов`язані з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, та подають до уповноваженого органу відповідні розрахункові документи.
Порядком не передбачено відшкодування витрат підприємств, пов`язаних із вже здійсненою оплатою відпусток працівникам з числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи громадян.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що відпустка передбачена пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-Х11, є гарантованою державою пільгою, із визначенням законом  спеціального порядку надання цих відпусток, виходячи з особливостей їх фінансування.

Бюджетне фінансування на виплату відпускних надходить на поточний рахунок, зазначені кошти відображаються по кредиту відповідного рахунку «Кошти з бюджету та державних цільових фондів» і саме з цього рахунку здійснюється виплата відпускних особі, якій надана відпустка.

Відтак, правові підстави для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 2014 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби -відсутні.
Суд першої інстанції наведених норм права не врахував  і  помилково застосував правове регулювання щодо вирішення спорів про виплату грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки учасникам бойових дій.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права .

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити .
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року  скасувати.
Прийняти постанову, якою у позові ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій  щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації при звільненні за невикористані календарні дні додаткової відпустки за період 2014-2019 років, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ та зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період 2014-2019 років, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 26.09.2019, - в і д м о в и т и. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі  28 липня 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Кузьменко Л.В.    Совгира Д. І.