УХВАЛА

18 серпня 2020 року 
Київ
справа №826/19820/15
адміністративне провадження №К/9901/20463/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., Шарапи В.М. від участі у розгляді справи №826/19820/15 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Кабінету Міністрів України, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконними та нечинними постанов,
ВСТАНОВИВ:
14.08.2020 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду від 27.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2020, для розгляду якої, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів у складі судді - доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М.
До касаційної скарги додано заяву, в якій скаржник заявляє відводи, зокрема, суддям: Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Шарапі В.М., з підстав, передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
В обґрунтуванні заявлених відводів скаржник посилається на те, що вказані ним судді, постановляючи ухвалу про залишення без руху касаційної скарги третьої особи ОСОБА_3 , поданої у цій же справі, на його думку, допустили порушення правових норм процесуального закону й не відкрили касаційне провадження у справі, незважаючи на наявність для цього підстав, визначених пунктами 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Вимоги про відвід вищевказаних суддів мотивовані й тим, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №9901/988/18 було скасовано рішення від 19.05.2019, ухвалене, зокрема, за участю судді Шарапи В.М., і цей же суддя, відповідно до ухвали від 06.04.2020, надалі самоусунувся від контролю над виконанням вищевказаної постанови. При цьому, заявник зазначає, що колегія суддів Верховного Суду, до складу якої входили й судді Коваленко Н.В., Берназюк Я.О., прийняли постанову від 21.12.2019 у справі №826/9907/15 з ігноруванням рішення Конституційного Суду України від 08.07.2008.
За наведеного, Олійник Д.В. вказує на відсутність у нього довіри до вищеназваних суддів і наявність підстав для їх відводу, передбачених  пунктами 2, 4 частини першої статті 36 КАС України.
Так, пунктами 2, 4 частини першої статті 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
При цьому, колегія суддів відзначає, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання відводу, заявленого з аналогічних до вказаних ОСОБА_1 підстав, про що зазначено в ухвалах від 04.10.2018 (провадження №11-429сап18), від 06.11.2018 (справа №820/3261/17 (Зп/9901/1/18); провадження №11-596заі18).
В той же час, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Правило, за яким незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, закріплено і в частині четвертій статті 36 КАС України.
Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
У даному ж випадку заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, підтверджених доказами, які б безпосередньо свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Шарапи В.М. в результаті розгляду цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді цієї справи вказаними суддями та викликали необхідність їх відводу.
Суд не бере до уваги посилання заявника на певні процесуальні дії суддів та судові рішення, ухвалені ними в складі колегії суддів у цій та інших справах, оскільки такі обставини, в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 КАС України) не можуть бути підставою для відводу.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 відводів суддям Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Шарапі В.М.
За правилами частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати необґрунтованим заявлені ОСОБА_1 відводи суддям Коваленко Н.В., Берназюку Я.О., Шарапі В.М. у справі №826/19820/15.
Передати заяву ОСОБА_1 про відводи суддів Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., Берназюка Я.О., Шарапи В.М. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                           Я.О. Берназюк

                                                                                                               В.М. Шарапа