ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5784/20 Справа № 210/68/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 210/68/20
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Зубакової В.П.,
суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М. 
секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року, яке ухвалене суддею Ступаком С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 березня 2020 року,-
ВСТАНОВИВ :

У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа начальник "Економ Аптека № 1" Василенко Неля Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов`язання відшкодувати кошти, витрачені на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення за час стаціонарного лікування.
       Позов мотивовано тим, що позивач з 10.04.2000 року по день звернення до суду, працює на ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». 29.03.2019 року під час виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків, стався нещасний випадок, який Актом проведення розслідування від 04.04.2019 року визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.
Довідкою МСЕК від 10.07.2019 року серії 12 АББ №223334, ОСОБА_1 первинно встановлено 80% втрати професійної працездатності, з 24.07.2019 року по 01.08.2020 року та ІІ групу інвалідності, з причини трудове каліцтво з ураженням ОРА.
Внаслідок нещасного випадку, ОСОБА_1 , у період з 29.03.2019 року по 02.05.2019 року, перебував на лікуванні у відділеннях реанімації та політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР» з діагнозами: забійна рана лівої вушної раковини; перелом 9-11 ребер праворуч; перелом кісток тазу, обох лонних кісток, сідничних кісток, крижі ліворуч; перелом поперекових відростків ліворуч; розрив січового міхура; множинні забої, крововиливи тулубу, кінцівок; позачергова гематома з приливом в черевну порожнину, що підтверджено випискою з медичної карти стаціонарного хворого. 
ОСОБА_1 вказує, що за час стаціонарного лікування та по сьогодні, на лікарські засоби та медикаменти було витрачену значну кількість грошових коштів ОСОБА_2 та його родини.
Висновком ЛКК №1669 від 12.06.2019 року КП «Криворізька міська лікарня №2» ДОР встановлено, які для лікування потерпілого ОСОБА_1 були призначені та використані лікарські засоби та вироби медичного призначення, зокрема: тахокомб 9,5 см х 4,8 см стерильний №1 2 шт., стержень різьбовий кортикальний L-160 мм 4 шт., стержень різьбовий кортикальний L-150 мм 4 шт., планка АРК універсальна 1 шт., етибонд 2/0 мультистренд кол. 25 мм 2 голки прокл. 75 см W10В77 4 шт., кронштейн з різьбовим хвостиком 8 шт.
Зазначені вище медикаменти та засоби були придбані для ОСОБА_1 у «Економ Аптека №1» на суму 7616,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №Р-0018160 від 29.03.2019 року та товарним чеком №18160 від 29.03.2019 року та на суму 11600,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №Р-0018161 від 01.04.2019 року та товарним чеком №18161 від 01.04.2019 року.
Листом від 16.10.2019 року №201-23/7415 Криворізьким відділенням фонду було повернуто ОСОБА_1 видаткові накладні на загальну суму 19216,00 грн., виходячи зі змісту ст. 296.10 ПК України, з посиланням на те, що ФОП-и «єдинники», які мають продаж лікарських засобів та виробів медичного призначення за готівку, зобов`язання використовувати РРО.
Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у відшкодуванні коштів, витрачених ним на придбання медикаментів під час стаціонарного лікування в наслідок нещасного випадку на виробництві, не законними та такими, що порушують права потерпілого, а тому просив суд встановити факт придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у «Економ Аптека №1» (директор Василенко Неля Василівна , ІПН НОМЕР_1 , номер свідоцтва: НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1), на суму 7616, 00 гривень, що підтверджено видатковою накладною №Р-0018160 від 29.03.2019 року та товарним чеком №18160 від 29.03.2019 року та на суму 11600,00 гривень, що підтверджено видатковою накладною №Р-0018161 від 01.04.2019 року та товарним чеком №18161 від 01.04.2019 року, що в цілому складає 19216,00 гривень та зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , коштів, витрачених на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення під час стаціонарного лікування, в період з 29.03.2019 року по 02.05.2019 року у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», з приводу виробничої травми, на суму, що в цілому складає 19216,00 гривень.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення у «Економ Аптека №1» (директор Василенко Неля Василівна , ІПН НОМЕР_1 , номер свідоцтва: НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ), на суму 7616, 00 гривень, що підтверджено видатковою накладною №Р-0018160 від 29.03.2019 року та товарним чеком №18160 від 29.03.2019 року та на суму 11600,00 гривень, що підтверджено видатковою накладною №Р-0018161 від 01.04.2019 року та товарним чеком №18161 від 01.04.2019 року, що в цілому складає 19216,00 гривень.
Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , коштів, витрачених на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення під час стаціонарного лікування, в період з 29.03.2019 року по 02.05.2019 року у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», з приводу виробничої травми, на суму, що в цілому складає 19216,00 гривень.
В апеляційній скарзі відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відшкодування витрат на лікарські засоби та медикаменти, які були придбані за кошти позивача та його родини на загальну суму 19216,00 грн. відповідно до видаткових накладних на суму 7616,00 грн. та на суму 11600,00 грн., без фіскальних чеків, немає законних підстав. 
 Пунктом 7 Положення  про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення, затвердженого постановою № 18 Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2010 року за № 489/17784 (далі - Положення) передбачено, що у разі самостійного придбання лікарських засобів, виробів медичного призначення, їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими укладено договори, за умови перебування потерпілого на обліку та на підставі оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати. 
Відповідно до пункту 4 розділу III вищевказаного Положення у разі самостійної оплати лікування, медичної реабілітації, їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за умови перебування потерпілого на обліку на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків, оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати.
Зазначає, що під час стаціонарного лікування на лікарські засоби та медикаменти ОСОБА_1 було витрачено 19216.00 гривень, що підтверджуються видатковими накладними на суму 7616,00 грн. та на суму 11600,00 грн., але не надано фіскальних чеків.
Форма та зміст розрахункових документів передбачені „ Положенням про форму та зміст розрахункових документів ", затвердженим наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.01, за № 105/5296 із змінами та доповненнями (далі - Положення). Крім того, пп. 2.1 п. 2 Положення визначено, що встановлені Положеннями вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.
Відповідно до п. 9 ст. З Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.
Ця норма враховує особливості роботи реєстраторів розрахункових операцій, які повинні забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день. 
Отже, на думку відповідача «Економ аптека №1» повинна була надати позивачу, при придбанні ним лікарських засобів та виробів медичного призначення фіскальний чек, чого не було зроблено. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Бершадську Л.С. , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника третьої особи ОСОБА_5 - адвоката Ратушну Р.П., яка просила залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2019 року о 09 год. 00 хв. на підприємстві Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», під час виконання ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, стався нещасний випадок, який, відповідно до Акту № 4 проведення розслідування від 04.04.2019 року, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. (а.с.10-12).
Висновком МСЕК 24.07.2019 році ОСОБА_1 первинно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 80% з 24 липня 2019 року по 01 серпня 2020 року, з наступним переоглядом 10 липня 2020 року та визнано людиною з інвалідністю другої групи ( а.с. 13,13-зворот).
Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № У - 3772, виданої відділенням політравми КП «Криворізька міська лікарня № 2» ДОР» ОСОБА_1 у період з 29.03.2019 року по 02.05.2019 рік перебував на лікуванні з діагнозом: забійна рана лівої вушної раковини; перелом 9-11 ребер праворуч; перелом кісток тазу, обох лонних кісток, сідничних кісток, крижі ліворуч; перелом поперекових відростків ліворуч; розрив січового міхура; множинні забої, крововиливи тулубу, кінцівок; позачергова гематома з приливом в черевну порожнину. (а.с.14)
Висновком ЛКК №1669 від 12.06.2019 року КП «Криворізька міська лікарня№2» ДОР встановлено, які для лікування потерпілого ОСОБА_1 були призначені та використані лікарські засоби та вироби медичного призначення, зокрема: тахокомб 9,5 см х 4,8 см стерильний №1 2 шт., стержень різьбовий кортикальний L-160 мм 4 шт., стержень різьбовий кортикальний L-150 мм 4 шт., планка АРК універсальна 1 шт., етибонд 2/0 мультистренд кол. 25 мм 2 голки прокл. 75 см W10В77 4 шт., кронштейн з різьбовим хвостиком 8 шт. (а.с.15-16)
Зазначені вище медикаменти та засоби були придбані для ОСОБА_1 у «Економ Аптека№1», директором якої є Василенко Н.В. , ІПН НОМЕР_1 , номер свідоцтва: НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , на суму 7616,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №Р-0018160 від 29.03.2019 року та товарним чеком №18160 від 29.03.2019 року та на суму 11600,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №Р-0018161 від 01.04.2019 року та товарним чеком №18161 від 01.04.2019 року. (а.с. 17-20).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних обставин.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 3 Конституції України  передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.
Відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові виплати складаються зокрема із страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Частиною 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.  Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, Фонд фінансує всі витрати на його лікування. Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість.
Порядок забезпечення потерпілих лікарськими засобами, виробами медичного призначення, детально визначено Положенням про організацію лікування, медичної реабілітації, затвердженого постановою № 18 Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09.06.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2010 року за № 489/17784 (далі - Положення).
Згідно п. 2 розділу 1 встановлено, що фінансування витрат на лікування потерпілих, їх медичну реабілітацію, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення здійснюється за прямими наслідками страхового випадку виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду відповідно до укладених договорів із аптечними закладами (постачальниками, виробниками), санаторно-курортними, реабілітаційними закладами (відділеннями), закладами охорони здоров`я державної та/або комунальної форм власності за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.
Пунктом 2 Розділу 2 Положення, визначено порядок призначення та забезпечення потерпілих лікарськими засобами, виробами медичного призначення, та встановлено, що для взяття на облік потерпілий (законний представник потерпілого) повинен подати до робочих органів виконавчої дирекції Фонду такі документи: а) заяву; б) копію висновку медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) про потребу у забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення; в) копію індивідуальної програми реабілітації, затверджену МСЕК (у разі наявності); г) перелік необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначений лікарсько-консультативною комісією (далі - ЛКК) закладу охорони здоров`я (поновлюється під час кожного призначення ліків, але не рідше одного разу на рік); ґ) виписку з медичної карти амбулаторного хворого (поновлюється щороку).
Пунктом 4,5 розділу 2 Положення встановлено, що підставою для фінансування витрат на лікарські засоби, вироби медичного призначення є висновок МСЕК про потребу потерпілого у такій допомозі. Фінансуванню підлягають витрати у разі надання потерпілим амбулаторно-поліклінічної медичної допомоги (у тому числі після надання стаціонарної допомоги, медичної реабілітації) у поліклініці, вдома, в денних стаціонарах згідно з переліком необхідних лікарських засобів, виробів медичного призначення, визначеним ЛКК закладу охорони здоров`я.
Пунктом 7 розділу 2 Положення встановлено, що у разі самостійного придбання лікарських засобів, виробів медичного призначення їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за цінами у розмірі не більше вартості лікарських засобів, виробів медичного призначення в аптечних закладах (постачальників, виробників), з якими укладено договори, за умови перебування потерпілого на обліку та на підставі оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати.
Пунктом 4 розділу III Положення встановлено, що у разі самостійної оплати лікування, медичної реабілітації їх вартість компенсується виконавчою дирекцією Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду потерпілим чи законним представникам потерпілих, роботодавцям за умови перебування потерпілого на обліку на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків, оригіналів розрахункових документів, що підтверджують їх витрати.
Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР „ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " із змінами та доповненнями (далі - Закон), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані видавати особі, яка отримує послугу, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.
Згідно зі ст. 2 Закону розрахунковий документ - це документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), який підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Форма та зміст розрахункових документів передбачені „ Положенням про форму та зміст розрахункових документів ", затвердженим наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.01 за № 105/5296 із змінами та доповненнями (далі - Положення).
Крім того, пп. 2.1 п. 2 Положення визначено, що встановлені Положеннями вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.
Відповідно абзацу 11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: «первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію».
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ від 16.07.1999р. зі змінами та доповненнями визначено рядок складання первинних документів, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Як вбачається з матеріалів справи позивач надав відповідачу товарний чек №18160 від 29.03.2019 року на суму 7616, 00 гривень та товарний чек №18161 від 01.04.2019 року на суму 11600,00 гривень, вказані чеки, мають всі обов`язкові реквізити розрахункового документу, а саме: номер товарного чеку, дату придбання ліків, назву ліків та їх кількість, вартість ліків, загальну суму на яку придбано ліки, сума прописом, чеки засвідчені підписом відповідальної особи та печаткою.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи відповідача відносно того, що видатні накладні не можуть бути належним підтвердженням фактичних витрат є необґрунтованими.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що надані позивачем письмові докази є належними та допустимими та такими, що підтверджують факт придбання ОСОБА_1 лікарських засобів та виробів медичного призначення. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі відповідач.
Частиною першою статті 229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача не можуть бути взято до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України,  оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції  Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 17 серпня 2020 року.

Головуючий:

Судді: