Ухвала
29 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 607/2990/17
провадження № 61-37199св18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2017 року у складі судді Ромазана В. В. та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2018 року у складі колегії суддів: Храпак Н. М., Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Український інноваційний банк», Банк) про визнання кредитного договору недійсним з моменту його вчинення і безгрошовим. 
Позовна заява мотивована тим, що між ним та акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (далі - АТ «Український інноваційний банк»)12 липня 2006 року був укладений кредитний договір № 96/06-ф.
Представник Банку під час оформлення вказаного договору ввів його в оману та не повідомив про те, що цей договір оформляється на нього як боржника, однак грошові кошти фактично будуть передані унітарному приватному підприємству «Металоресурси» (далі - УПП «Металоресурси»). 
Крім того, всупереч пунктів 2, 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» працівник Банку не попередив на яких умовах укладається даний договір та не надав йому оригіналу договору, тим самим приховавши факт отримання коштів УПП «Металоресурси».
Про указаний факт він дізнався із вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2015 року в якому встановлено, що ОСОБА_2 - директор УПП "Металоресурси" протягом січня-вересня 2006 року отримав кредитні кошти від АТ «Український інноваційний банк» на загальну суму 2 200 000 грн, зокрема, за прибутковим касовим ордером від 12 липня 2006 року № 40 на суму 200 000 грн на підставі кредитного договору від 12 липня 2006 року № 96/06-ф.
На підставі викладеного просив суд визнати кредитний договір укладений між ним та АТ «Український інноваційний банк» від 12 липня 2006 року № 96/06-ф недійсним з моменту його вчинення і безгрошовим.
Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року замінено відповідача у справі на публічне акціонерне товариство «Укрінком». 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2017 року позов задоволено. 
Визнано кредитний договір укладений між ОСОБА_1 та АТ «Український інноваційний банк» від 12 липня 2006 року № 96/06-ф недійсним з моменту його укладення.
Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська інноваційна компанія» залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У червні 2018 року ПАТ «Українська інноваційна компанія»звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити; застосувати строки позовної давності.
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 16 квітня 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.
У квітні 2020 року справу розподілено судді-доповідачу. 
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подачі касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про визнання договору недійсним призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді	С. Ю. Мартєв	
 	Є. В. Петров	
 	В. М. Сімоненко