ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2020 р.                                                                  Справа №907/694/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії
головуючого – судді  -  О.Л. Мирутенко 
суддів                           -  Л.С. Данко
                                     - Н.М. Кравчук
секретаря судового засідання: К. Кострик 

Розглянувши апеляційну скаргу АТ “Укртрансгаз”
на рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2020 
у справі № 907/694/18
за позовом: АТ “Укртрансгаз”
до: ПАТ по газопостачанню та газифікації “Закарпатгаз”, яке в подальшому перейменоване в Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз”
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПАТ “НАК “Нафтогаз України”
про: стягнення 31808 грн.

ВСТАНОВИВ :
       Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2020, суддя Пригара Л.І., у задоволенні позову було відмовлено повністю.  Судові витрати покладено на позивача.
      З даним рішенням не погодилося АТ “Укртрансгаз” і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно винесене при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що судом не враховано п. 192.1 ст. 192 ПКУ.
      Акціонерне товариство “Оператор газорозподільної системи “Закарпатгаз”  подало відзив на апеляційну скаргу в якому просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 справу №907/694/18 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. – головуючий суддя, Данко Л.С., Скрипчук О.С.
   Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 було відновлено апелянту строк для подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження  за  апеляційною  скаргою АТ “Укртрансгаз” на рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2020 у справі №907/694/18. Зобов`язано відповідача та третю особу у справі до 12.06.2020 подати суду обґрунтовані відзиви на апеляційну скаргу. Роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута  в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 було призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження на 27.07.2020.
Розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №157 від 27.07.2020 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Скрипчук О.С. було призначено автоматизовану заміну складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги у справі №907/694/18. 
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 справу №907/694/18 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. – головуючий суддя, Данко Л.С., Кравчук Н.М.
Розгляд справи розпочався спочатку. 
За приписами ч. 13  ст. 8 ГПК України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ст. 270 ГПК України,  апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2020 у справі №907/694/18 - без змін, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерним товариством  «Укртрансгаз» було завлено позов до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації  «Закарпатгаз», яке в подальшому перейменоване в Акціонерне товариство  «Оператор газорозподільної системи  «Закарпатгаз» про стягнення 31  808 грн. 52 коп., в тому числі 21  999 грн. 60 коп. основного боргу, 7  881 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань та 1  927 грн. 53 коп. трьох процентів річних. 
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2019 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено ПАТ  НАК  «Нафтогаз України».
З матеріалів справи слідує, що 28.09.2011 року між сторонами спору було укладено договір №11109011142/П14 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого визначено зобов`язання позивача  Газотранспортного підприємства надати відповідачу - замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника (відповідача) від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення  газорозподільних станцій, (надалі  ГРС), а Замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та у порядку, передбаченими умовами договору.
Згідно п.10.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, як виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2012 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги  до повного виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором.
Додатковою угодою №3 від 17.01.2013 року до договору №11109011142/П14 від 28.09.2011 року, окремі розділи договору викладені в новій редакції.
Так, пунктом 2.1. вказаного договору передбачено, що підставою для транспортування природного газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі-оператор), відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу, наявності в замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби (далі - підтверджені обсяги).
Згідно п. 2.2. Договору замовник передає Газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи Газотранспортного підприємства.
Відповідно до п. 2.4. Газотранспортне підприємство приймає газ від замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ замовнику загальному потоці в газорозподільні мережі.
Положеннями п. 2.5. договору визначено, що приймання-передача газу в пунктах приймання-передачі та на ГРС здійснюється сторонами у відповідності до Порядку доступу до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженого Національною комісією регулювання електроенергетики України.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що послуги в межах даного договору оформляються актами наданих послуг.
На підставі п. 3.2. договору Газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірника акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства.
Поряд з цим, п. 3.3 договору передбачено, що замовник протягом 2 днів з моменту одержання акту наданих послуг зобов`язується повернути Газотранспортному підприємству один примірник оригінала акту наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акту наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню у відповідності з умовами Договору або у судовому порядку. До прийняття рішення судом обсяг газу та вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами встановлюється у відповідності до даних Газотранспортного підприємства.
Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з Газотранспортним підприємством (п. 3.4. договору).
Пунктом 4.2. передбачено, що кількість протранспортованого газу Газотранспортним підприємством, у тому числі газу замовника, до мережі газорозподільного підприємства визначається приладами обліку, які встановлені на ГРС.
Порядок оплати наданих послуг врегульований розділом 5 договору, де п .5.4. передбачає, що вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг.
Відповідно до п. 5.5. договору оплата послуг за транспортування природного газу здійснюється замовником (крім Гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Поряд з цим, відповідно до п. 5.8. договору, сторони зобов`язуються щоквартально до двадцять п`ятого числа першого місяця, наступного за кварталом, на підставі відомостей про фактичну оплату послуг по транспортуванню газу та актів наданих послуг здійснювати звірку розрахунків. Звірка розрахунків оформляється сторонами актом звірки.
Згідно п. 11.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги  до повного виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
31.10.2015 року між сторонами спору складено та підписано акт  №10-15-11109011142/П14, яким визначено надання позивачем відповідачу послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами в обсязі 14,069 тис.куб.м. у жовтні 2015 року на суму 75 грн. 97 коп. з ПДВ.
Листом від 23.06.2016 року за №9132/12 позивач скерував відповідачу коригуючий акт наданих послуг №10-15-11109011142/П14/ВТВ/КОР по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами у жовтні 2015 року в обсязі 4  073,999 тис.куб.м. на суму 21  999 грн. 60 коп.
11.07.2016 року листом за №6 відповідач надав відповідь позивачу вказавши, що підписаний у жовтні 2015 року акт наданих послуг повністю включає обсяги природного газу, які були фактично протранспортовані для потреб промислових споживачів ПАТ  «Закарпатгаз»; зазначені в коригуючому акті обсяги протранспортованого природного газу магістральними газопроводами є обсягами газу закупленими для потреб ВТВ на підставі договору купівлі-продажу між ПАТ  «НАК  Нафтогаз України»  та ПАТ  «Закарпатгаз»  від 04.01.2013 року №13-235-ВТВ., який виконувався в жовтні.
Також зазначено, що у жовтні 2015 року ПАТ  «Закарпатгаз»  було фактично отримано на ГРС ПАТ  «Укртрансгаз»  природний газ в обсязі 101179,978 тис.м.куб., в т.ч. для потреб ВТВ у обсязі 4075,538 тис.м.куб. Відтак, в момент переміщення газу через газорозподільні станції ПАТ  «Укртрансгаз»  від НАК  «Нафтогаз України»  до ПАТ  «Закарпатгаз»  перейшло право власності на вказані обсяги газу. Остаточні розрахунки за отриманий природний газ, включаючи послуги по його транспортуванню, ПАТ  «Закарпатгаз»  повинно провести з ПАТ  «НАК  Нафтогаз України». В свою чергу, ПАТ  «НАК  Нафтогаз України», яке було замовником послуг транспортування газу магістральними газопроводами, повинно здійснити розрахунки за ПАТ  «Укртрансгаз».
Відповідно до акту звірки розрахунків на 31.10.2015 року, за договором  №11109011142/П14 у позивача є дебіторська заборгованість щодо відповідача на суму 75 грн. 97 коп., а у відповідача - кредиторська заборгованість на суму 75 грн. 97 коп. перед позивачем.
Як вбачається із акту звірки розрахунків на 31.12.2015 року, за договором  №11109011142/П14 у позивача є дебіторська заборгованість, щодо відповідача на суму 554 грн. 52 коп., а у відповідача - кредиторська заборгованість на суму 554 грн. 52 коп. перед позивачем.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору виникли цивільно-правові відносини на підставі Договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов`язання надати послуги з транспортування природного газу, а відповідач взяв на себе обов`язок сплатити за надані послуги з транспортування природного газу.
Відповідно до ч. 1  ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2  ст.11 Цивільного кодексу України  передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.
Згідно частини 1  статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями  ст. 509 Цивільного кодексу України  визначено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст.  525,  526,  530 Цивільного кодексу України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Аналогічне положення містить  ст. 193 Господарського кодексу України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Позивач-апелянт стверджує, що ним, на виконання умов договору надано відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у жовтні 2015 року в обсязі 4  073,999 тис.куб.м. на суму 21  999 грн. 60 коп., на підтвердження чого надає коригуючий акт наданих послуг №10-15-11109011142/П14/ВТВ/КОР, який був направлений відповідачу згідно листа №9132/12 від 23.06.2016 року.
При цьому, згідно п. 3.2. договору (з врахуванням змін відповідно до укладених додаткових угод) Газотранспортне підприємство  до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірника акта наданих послуг за звітний місяць,  підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства.
Позивач скерував  два примірника коригуючого акта наданих послуг  №10-15-11109011142/П14/ВТВ/КОР за звітний місяць, а саме - жовтень 2015 року, замість 15.11.2015 року лише 23.06.2016 року.
Факт проведення позивачем господарських операцій з надання комплексу послуг, що стосується виконання ним зобов`язань за вказаним договором, повинен підтверджуватись первинними бухгалтерськими документами.
У відповідності до  ст. 9 Закону України  Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва документу (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Наведеним спростовуються твердження позивача про те, що обсяг протранспортованого ним природного газу підтверджується Інформацією про використання природного газу ПАТ  «Закарпатгаз»  за жовтень 2015, оскільки вказаний реєстр не є належним чином оформленим первинним бухгалтерським документом.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2015 року між сторонами спору складено та підписано акт №10-15-11109011142/П14, яким визначено надання позивачем відповідачу послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами в обсязі 14,069 тис.куб.м. у жовтні 2015 року на суму 75 грн. 97 коп. з ПДВ.
Водночас, умовами розділу 3 договору №11109011142/П14 від 28.09.2011 року не передбачено складання позивачем в односторонньому порядку коригуючих актів послуг транспортування для промислових споживачів щодо обсягів газу для виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат відповідача. Окрім того, позивачем-апелянтом не надано обґрунтувань з приводу того,  який саме акт наданих послуг підлягає коригуванню згідно з актом №10-15-11109011142/П14/ВТВ/КОР.
Відповідно до акту звірки розрахунків станом на 31.10.2015 року за договором  №11109011142/П14 у позивача є дебіторська заборгованість щодо відповідача на суму 75 грн. 97 коп., а у відповідача - кредиторська заборгованість на суму 75 грн. 97 коп. перед позивачем.
Відповідно до акту звірки розрахунків на 31.12.2015 року за договором  №11109011142/П14 у позивача є дебіторська заборгованість, щодо відповідача на суму 554 грн. 52 коп., а у відповідача кредиторська заборгованість на суму 554 грн. 52 коп. перед позивачем. Наявність, дійсність даних актів звірки та їх підписання на момент складення з боку АТ  «Укртрансгаз»  позивачем  не заперечується.
При цьому судом першої інстанції було правомірно враховано, що до аналогічних висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 26.09.2019 року у справі  №902/747/18, у постанові від 13.09.2019 року у справі №924/1064/18, у постанові від 23.10.2019 року у справі №  906/1043/18.
Згідно  ст. 73 Господарського процесуального кодексу України  доказами є  будь-які  дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до  статті 74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями  ст. 76 ГПК України  визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1  ст. 77 ГПК України  обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю за недоведеності обставин.
Що ж стосується твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм п. 192.1 ст. 192 ПКУ, то колегія суддів їх відхиляє як безпідставні та такі, що спростовані матеріалами справи.
З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2020 року у справі №907/694/18 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд 

Постановив:
Рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.02.2020 року у справі №907/694/18 залишити без змін. 
Апеляційну скаргу АТ “Укртрансгаз” залишити без задоволення.

Головуючий-суддя                                                                                    О.Л. Мирутенко   

Судді:                                                                                                 Л.С. Данко   

                                                                                                                                 Н.М. Кравчук