ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/3416/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Лісковського Сергія Вікторовича (далі - Підприємець)
на ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2020
(суддя Невінгловська Ю.М.) та 
постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 (головуючий суддя - Бєляновський В.В., судді Богатир К.В. і Мишкіна М.А.)
у справі 916/3416/19
за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі - Департамент)
до Підприємця
про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 18 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 5.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.02.2020, залишеною без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020: задоволено заяву Департаменту про залишення позову без розгляду; позов залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
У касаційній скарзі до Верховного Суду Підприємець, зазначаючи про порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права, просить оскаржувані ухвалу та постанову з даної справи скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Департаменту про залишення позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаргу мотивовано тим, що:
- апеляційний суд зробив хибний висновок про те, що судовий процес у даній справі в суді першої інстанції перебував ще на стадії підготовчого провадження (на момент подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду), не врахувавши наявність ухвали про закриття підготовчого провадження;
- апеляційний суд не взяв до уваги доводи Підприємця про те, що судовий розгляд заяви про залишення позовної заяви без розгляду відбувся без дотримання положень пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України, а також і положень частини першої статті 118, частини третьої статі 201 та частини першої статті 207 названого Кодексу;
- залишення позову без розгляду порушує права та інтереси відповідача.
У відзиві на касаційну скаргу Департамент не погоджується з касаційною скаргою, вважає її необґрунтованою, а оскаржувані ухвалу та постанову такими, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права з дослідження всіх доказів; просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 залишити без змін.
Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права в ухваленні оскаржуваних судових рішень, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.
Судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні оскаржуваної ухвали та прийнятті відповідної постанови з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.11.2019 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовчого засідання в ній на  11.12.2019  о 14:45.
У судовому засіданні 11.12.2019 судом у порядку пункту 3 частини другої статті 183 ГПК України оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 20.12.2019 о 15:30.
У судовому засіданні 20.12.2019 судом у тому ж порядку оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 08.01.2020 о 17:00.
У судовому засіданні 08.01.2020 судом у порядку частини третьої статті 177 ГПК України оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів - до 17.02.2020 та в порядку пункту 3 частини другої статті 185 ГПК України - протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті на  10.02.2020 об 11:30.
10.02.2020 до місцевого господарського надійшла заява позивача вх. ГСОО №3333/20, згідно з якою він просить позовну заяву, подану в даній справі, залишити без розгляду.
У судове засіданні місцевого господарського суду 10.02.2020 представник позивача не з`явився. Представник відповідача заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду.
Суд першої інстанції, не розпочинаючи розгляд справи по суті, дійшов висновку про необхідність розгляду відповідної заяви Департаменту, за результатами якого (розгляду) суд постановив оскаржувану ухвалу від 10.02.2020. При цьому судом враховано, що подання відповідного клопотання (про залишення позову без розгляду) жодним чином не порушує права та інтереси відповідача зі справи. 
Судом апеляційної інстанції додатково зазначено, що: Департамент подав до місцевого господарського суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду 10.02.2020 о 9:50, тобто до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання з розгляду справи по суті, оскільки таке засідання було призначено, як зазначалося, на 10.02.2020 об 11:30; при цьому місцевий господарський суд (як вбачається з протоколу судового засідання) 10.02.20202 об 11:58, не розпочинаючи розгляд справи по суті, дійшов висновку про необхідність розгляду зазначеної заяви, за результатами якого й постановив оскаржувану ухвалу.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Попередніми судовими інстанціями з`ясовано і скаржником не спростовано, що в даній справі позивачем заява про залишення позову без розгляду була подана до початку розгляду справи по суті.
За таких обставин у судів попередніх інстанцій не було підстав для застосування норм статей 118, 201 та 207 ГПК України, на які посилається скаржник.
Не знаходять підтвердження й аргументи касаційної скарги про те, що залишення позову без розгляду порушує його права та інтереси.

Доводи скаржника стосовно того, що:
- він (скаржник) "не виключає ту обставину, що вказану заяву (про залишення позову без розгляду) було подано Позивачем з метою перешкоджання вирішення справи по суті, оскільки за результатами проведеного підготовчого засідання Позивач мав об`єктивну змогу дійти висновку про досить високу ймовірність винесення судом рішення на користь відповідача";
- "Відповідач вважає подання такої заяви Позивачем процесуальним зловживанням",-
мають характер припущення, а не достовірно відомих обставин, проте припущення не можуть бути покладені в основу судового рішення, у тому числі й суду касаційної інстанції.

Подання Департаментом "нового позову" (у зазначеній скаржником справі господарського суду Одеської області № 916/994/20) є реалізацією передбаченого статтею 4 ГПК України права на звернення до господарського суду, і саме по собі звернення з таким позовом, за недоведеності обставин, зазначених у частині другій статті 43 названого Кодексу, не свідчить "про процесуальне зловживання своїми правами Позивачем". 

Поряд з тим Касаційний господарський суд бере до уваги та погоджується з відповідними аргументами, наведеними у відзиві Департаменту на касаційну скаргу.

З урахуванням викладеного визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, а касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати з огляду на залишення скарги без задоволення покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Лісковського Сергія Вікторовича залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020  у справі  № 916/3416/19 - без змін.  

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                                                         Б. Львов