Дата документу 16.09.2020 Справа № 330/598/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №330/598/20                 Головуючий у 1 інстанції Нестеренко Т.В.
Провадження № 22-ц/807/2054/20 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
16 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Якимівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання недійсним договорів, знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У квітні 2020 року заступник прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кирилівська селищна рада Якимівського району Запорізької області звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, визнання недійсним договорів, знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості.
В заяві зазначав про те, що з метою вжиття вичерпних заходів на захист інтересів держави, для повного звільнення спірної земельної ділянки водного фонду (пляжу) від незаконно збудованих об`єктів нерухомості прокурором заявлено позовні вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, визнання правочинів недійсними, зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудовані об`єкти нерухомості та повернути земельну ділянку. З`ясовано, що ОСОБА_1 збудувавши незаконно об`єкти нерухомості відчужив їх на користь ОСОБА_2 , який в свою чергу їх продав ОСОБА_1 .
При цьому, перехід права власності на нерухоме майно відбулось вже після звернення прокурора до суду з апеляційною скаргою на рішення Якимівського районного суду від 19.02.2018 у справі № 330/2642/17. 
Наразі ОСОБА_1 як власник в порядку ст. 319 ЦК України може у будь-який момент розпорядитись своїм майном шляхом його відчуження. У разі відчуження спірного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб, звільнення земельної ділянки від незаконної забудови стане неможливим з огляду на положення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що зведе нанівець зусилля суду та прокурора по розгляду вказаної справи. За таких обставин повне поновлення інтересів держави буде можливим лише при пред`явленні позовів до наступних власників нерухомості, які нестимуть надмірний тягар відповідальності за незаконну забудову, здійснену ОСОБА_1 .
Тобто будуть позбавлені права власності, внаслідок незаконних дій, вчинених не з їхньої вини, що суперечить принципу пропорційності втручання у мирне володіння своїм майном. 
Крім того, унаслідок порушення вимог закону, спірний об`єкт збудовано фактично на пляжі Азовського моря, чим зумовлено його інвестиційну привабливість на попит з боку потенційних покупців.
За даними інтернет-порталу оголошень "ОLХ" наразі за пошуком комерційна нерухомість на території смт Кирилівки значиться більше 15 оголошень щодо продажу баз відпочинку, приватних готелів та будиночків для відпочиваючих, що свідчить про наявність та активність на ринку нерухомості вказаному сегменту. 
Наведене об`єктивно доводить наявність у ОСОБА_1 реальної можливості вчинення правочинів щодо самочинно збудованого майна, у разі виникнення загрози його знесення на підставі судового рішення, та дозволяє зробити обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у цій справі. 
Водночас перехід права власності на об`єкти нерухомості до третіх осіб не виключає реальної можливості передачі Кирилівською селищною радою зазначеної земельної ділянки в користування цим особам на умовах оренди без проведення земельних торгів. Більш того, вказана земельна ділянка може бути поділена на інші ділянка, внаслідок чого зникне як об`єкт цивільних прав. 
Якщо судом будуть визнані обґрунтованими позовні вимоги прокурора та одночасно ОСОБА_1 відчужено спірні об`єкти нерухомості та/або Кирилівською селищною радою передано в користування земельну ділянку під зазначеними об`єктами нерухомості, то суд не забезпечить поновлення порушених інтересів Держави, що робить право на судовий захист ілюзорним та суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
На підставі викладеного, просив суд застосувати заходи забезпечення позову:
1. Накласти арешт на нерухоме майно - будівлю літ. А-2, загальною площею 79,1 кв.м.; будівлю літ. Б-1, загальною площею 23,1 кв.м.; будівлю літ. В-1, загальною площею 23,6 кв.м.; убиральню-душ літ. Г, площею 6,7 кв.м.; огорожу №1; яму вигрібну № 2, загальною площею 9,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці з кадастровими номером 2320355400:11:001:0279 за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_1 .
2.Заборонити ОСОБА_1 та Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо здійснення забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2320355400:11:001:0279, площею 0,0736 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; розташування на ній тимчасових споруд та будь-яких інших об`єктів.
3.Заборонити ОСОБА_1 проводити реконструкцію, перебудову, а також вчиняти будь-які інші дії щодо зміни фізичних розмірів або конфігурації будівлі літ. А 2, загальною площею 79,1 кв.м.; будівлю літ. Б-1, загальною площею 23,1 кв.м.;будівлю літ. В-1, загальною площею 23,6 кв.м.; убиральню-душ літ. Г, площею 6,7 кв.м.; огорожу №1; яму вигрібну № 2, загальною площею 9,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці з кадастровими номером 2320355400:11:001:0279 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1609080223203), право власності на яке належить ОСОБА_1 .
4.Заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 та Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0279, площею 0,0736 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
5. Заборонити Якимівській районній державній адміністрації та Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам паспортів прив`язки тимчасових споруд на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0279, площею 0,0736 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Якимівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2020 року вжито заходи забезпечення позову.
1. Накладено арешт на нерухоме майно - будівлю літ. А-2, загальною площею 79,1 кв.м.; будівлю літ. Б-1, загальною площею 23,1 кв.м.; будівлю літ. В-1, загальною площею 23,6 кв.м.; убиральню-душ літ. Г, площею 6,7 кв.м.; огорожу №1; яму вигрібну № 2, загальною площею 9,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці з кадастровими номером 2320355400:11:001:0279 за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке належить ОСОБА_1 .
2.Заборонено ОСОБА_1 та Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо здійснення забудови земельної ділянки з кадастровим номером 2320355400:11:001:0279, площею 0,0736 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; розташування на ній тимчасових споруд та будь-яких інших об`єктів.
3.Заборонено ОСОБА_1 проводити реконструкцію, перебудову, а також вчиняти будь-які інші дії щодо зміни фізичних розмірів або конфігурації будівлі літ. А 2, загальною площею 79,1 кв.м.; будівлю літ. Б-1, загальною площею 23,1 кв.м.;будівлю літ. В-1, загальною площею 23,6 кв.м.; убиральню-душ літ. Г, площею 6,7 кв.м.; огорожу №1; яму вигрібну № 2, загальною площею 9,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці з кадастровими номером 2320355400:11:001:0279 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1609080223203), право власності на яке належить ОСОБА_1 .
4.Заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 та Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0279, площею 0,0736 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
5. Заборонено Якимівській районній державній адміністрації та Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області вчиняти дії щодо видачі ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам паспортів прив`язки тимчасових споруд на земельній ділянці з кадастровим номером 2320355400:11:001:0279, площею 0,0736 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити прокурору у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Заступником прокурора Запорізької області надано відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову залишити без змін.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, може вжити заходи забезпечення позову. А відповідно до ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, як накладенням арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, так і забороною вчиняти певні дії чи встановленням обов`язку вчинити певні дії, а також іншими способами, передбаченими законом.
Задовольняючи заяву прокурора про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді може вчинити дії щодо подальшої забудови вказаної земельної ділянки, розташування на ній тимчасових чи інших споруд, що унеможливить ефективне поновлення порушених прав територіальної громади саме обраним прокурором способом захисту у вигляді повернення земельної ділянки.
Такий спосіб забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, передбачений п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України та застосовується для забезпечення позовів як майнового, так і не майнового характеру у випадках, якщо потрібно обмежити право особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета судового розгляду. При цьому заборона вчиняти певні дії може бути спрямована як безпосередньо до відповідача, так і до інших осіб, які можуть вчинити такі дії.
Суд вважав, що вчиняти дії, спрямовані на зміну її цільового призначення та відчуження земельної ділянки в тому числі шляхом заборони здійснення органами, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, будь яких реєстраційних дій щодо цієї земельної ділянки та заборону ОСОБА_1 вчиняти дії спрямовані на зміну правового становища спірної земельної ділянки, достатніми, щоб забезпечити виконання в майбутньому можливого судового рішення про задоволення позову.
Вказаний висновок суду відповідає встановленим судом обставинам по справі.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог позивача, у тому числі, через зникнення. Зменшення кількості або погіршення якості майна (грошових коштів), його відчуження на користь третіх осіб, тощо. При цьому, суд має встановити безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову.
Колегією суддів встановлено, що з метою вжиття вичерпних заходів на захист інтересів держави, для повного звільнення спірної земельної ділянки водного фонду (пляжу) від незаконно збудованих об`єктів нерухомості прокурором заявлено вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, визнання правочинів недійсними, зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудовані об`єкти нерухомості та повернути земельну ділянку.
Встановлено, що ОСОБА_1 як власник в порядку ст. 319 ЦК України може у будь-який момент розпорядитись своїм майном шляхом його відчуження.
У разі відчуження спірного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб, звільнення земельної ділянки від незаконної забудови стане неможливим з огляду на положення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що зведе нанівець зусилля суду та прокурора по розгляду вказаної справи.
Наявність у ОСОБА_1 реальної можливості вчинення правочинів щодо самочинно збудованого майна, у разі виникнення загрози його знесення на підставі судового рішення, та дозволяє зробити обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у цій справі.
Разом з тим, перехід права власності на об`єкти нерухомості до третіх осіб не виключає реальної можливості передачі Кирилівською селищною радою зазначеної земельної ділянки в користування цим особам на умовах оренди без проведення земельних торгів. 
Крім того, вказана земельна ділянка може бути поділена на інші ділянка, внаслідок чого зникне як об`єкт цивільних прав.
Якщо судом будуть визнані обґрунтованими позовні вимоги прокурора та одночасно ОСОБА_1 відчужено спірні об`єкти нерухомості та/або Кирилівською селищною радою передано в користування земельну ділянку під зазначеними об`єктами нерухомості, то суд не забезпечить поновлення порушених інтересів Держави, що суперечить положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровими номером 2320355400:11:001:0279, а також заборони вчиняти будь-які дії щодо забудови самої земельної ділянки, яка належить Кирилівській селищній раді Якимівського району та перебуває у користуванні ОСОБА_1 , є співмірними із заявленими позивачем вимогами.
З урахуванням того, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді може вчинити дії щодо подальшої забудови вказаної земельної ділянки, розташування на ній тимчасових чи інших споруд, що унеможливить ефективне поновлення порушених прав територіальної громади саме обраним прокурором способом захисту у вигляді повернення земельної ділянки.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд в повній мірі виконав вимоги процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про задоволення заяви прокурора про забезпечення позову у зазначений ним спосіб.
Доводи апеляційної скарги про відсутність реальної загрози в невиконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, а також про те, що суд під час розгляду заяви про забезпечення позову неправомірно наклав арешт на нерухоме майно не відповідають обставинам справи, а тому не є підставою для скасування ухвали суду.
Так, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року зобов`язує суд розглядаючи заяву про забезпечення позову з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Тобто, вирішуючи дане питання суд повинен враховувати інтереси всіх учасників процесу, в тому числі і позивача, а не тільки відповідача.
Не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування ухвали суду, доводи апеляційної скарги про те, що суд не обґрунтував того, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим або утруднить виконання рішення, а також не пересвідчився в реальності загрози невиконання судового рішення.
Згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів, дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду, як така, що відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Якимівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2020 року про забезпечення позову у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 18 вересня 2020 року.

Головуючий

Судді: