ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2778/19  Номер провадження 22-ц/814/1595/20	Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,        
За участю секретаря судового засідання: Зеленської О.І.,
Представника позивачів: ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про забезпечення вимог в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Глобинської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою
за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_2 -  ОСОБА_1 на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог, постановлену без участі сторін під головуванням судді Левицької Т.В.,-

В С Т А Н О В И В:
20 травня 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулася з заявою про забезпечення позовних вимог, у якій просила суд:  заборонити Глобинській міській раді приймати рішення, направлені на зміну землекористувача чи власника земельної ділянки площею 38,1713 га, кадастровий номер 5320686000:00:012:0058, що належить Глобинській міській раді, форма власності: комунальна, цільове призначення: землі запасу, з розташованими на ній багаторічними насадженнями, розташовану на території Глобинської міської ради Полтавської області.
В обгрунтування підстав звернення з цією заявою ОСОБА_2 вказувала на те, що у провадженні Глобинського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа № 527/2778/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Глобинської міської ради про визнання права користування спірною земельною ділянкою.
Незважаючи на те, що на вказаній земельній ділянці на підставі рішення зборів трудового колективу КСГП «Колос» від 18.10.1999 року розташовані майнові паї позивачів загального пайового фонду КСГП «Колос», третьою особою ОСОБА_7 та іншими громадянами подано заяви до Глобинської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі вказаної земельної ділянки у їх власність для ведення особистого селянського господарства. Але насадження, що розміщені на земельній ділянці, неможливо відділити від цієї земельної ділянки без втрати її цільового призначення або істотного знецінення і вони є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільні речі з розташованими на ній багаторічними насадженнями (садом), який нерозривно пов`язаний з земельною ділянкою та є її складовою частиною.
Вказувала на те, що будучи власниками майнового паю, позивачі в подальшому не зможуть здійснювати свої права власника, якщо земельна ділянка, що знаходиться у власності відповідача буде передана в користування чи власність третім особам.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

З даною ухвалою не погодилася заявник ОСОБА_2 та в особі свого представника ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заявлені нею вимоги у повному обсязі.
Апелянт вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. 
Вказує на те, що з матеріалів справи вбачається, що на вказаній земельній ділянці на підставі рішення зборів трудового колективу КСГП «Колос» від 18 жовтня 1999 року та свідоцтв про право власності на майнові паї, розташовані майнові паї позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
У той же час, ОСОБА_7 та іншими громадянами до Глобинської міської ради подані заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі спірної земельної ділянки у їх власність для ведення особистого селянського господарства.
Апелянт вважає, що будучи власником майнового паю, ОСОБА_2 в подальшому не зможе здійснювати свої права власника, якщо земельна ділянка буде передана у власність третьої особи.
Вважає помилковим висновок місцевого суду в тій частині, що питання реєстрації речових прав, в том числі і реєстрації договорів оренди землі покладено на виконавчі комітети міських рад, оскільки питання укладення договору оренди земельної ділянки відноситься до повноважень міської ради.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачів звернувся до суду з позовом до Глобинської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою.
Збільшивши та уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати за позивачами право користування земельною ділянкою площею 38,1713 га, кадастровий номер 5320686000:00:012:0058, що належить Глобинській міській раді, та зобов`язати Глобинську міську раду укласти з ними відповідний договір оренди зазначеної земельної ділянки для використання розташованих на ній майнових паїв позивачів (багаторічних насаджень).
Вказані вимоги вмотивовані ним, що рішенням загальних зборів пайовиків ПСПОВ «Колос» Глобинського району позивачам виділено на суму їх майнових паїв сад площею 40 га в полі №5 (спільний майновий пай). Тобто, визначено право власності позивачів на багаторічні насадження, розміщені на земельній ділянці. Земельна ділянка площею 38,1713 га з цільовим призначенням землі запасу, належить на праві комунальної власності Глобинській міській раді.
Відповідачем у справі є Глобинська міська рада.
Виконавчий комітет Глобинської міської ради в особі відділу з питань державної реєстрації приймає участь у справі в якості третьої особи.

Відмовляючи у задоволенні заяви, місцевий суд виходив з того, що заява належним чином не вмотивована, заявником не надано доказів на підтвердження вимог, а відсутність у доводах заяви про забезпечення позову конкретизації дій Глобинської міської ради, в межах її повноважень, на вчинення яких необхідно накласти заборону, позбавляє суд можливості оцінити співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам, їх обґрунтованість та адекватність.

Вирішуючи питання правомірності такого висновку місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті — це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. 
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником не надано належних доказів у підтвердження того, що відповідач дійсно вчиняє дії, спрямовані на ухилення відповідача від виконання судового рішення чи перешкоджання цьому.
Суд першої інстанції, надаючи оцінку доводам та доказам, долученим заявником, вірно вказав на те, що ОСОБА_2 належним чином не довела обгрунтованість своїх вимог у заяві та доцільність застосування такого виду забезпечення позовних вимог.

Апелянт не надала належних доказів у підтвердження того, що відповідачем Глобинською міською радою вчиняються дії, які у майбутньому вчинять перешкоди для виконання можливого сприятливого для позивачів рішення у справі.

Виділені матеріали справи таких доказів не містять, та зазначені докази не були долучені і до апеляційної скарги. 

Доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли підтвердження в матеріалах справи та не спростували висновки місцевого суду.

Разом з тим , позивач не позбавлений можливості протягом судового розгляду справи повторно заявляти  клопотання про забезпечення позову та надавати докази на підтвердження факту можливості реєстрації спірної земельної ділянки за третіми особами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог .

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, судові витрати, пов`язані з переглядом даної ухвали в сумі 420 гривень 00 копійок, сплачені апелянтом не підлягають компенсації. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
        Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя :                                        П.С. Абрамов

Судді:                                                          С.М. Бондаревська

                                                        Л.І. Пилипчук