ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/401/17	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Колоколова С.І.          
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
секретар судового засідання: Федорончук Д.О.
за участю представників сторін:
від позивача - Стрезєв А.І., ордер  № 646073,  дата видачі: 30.07.20; 
від відповідача-1  -  не з`явився;
від відповідача-2 - Гончарук І.В., довіреність  № б/н від 03.02.2020.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ"
на рішення Господарського суду Одеської області від 18 жовтня 2019 року, повний текст складено 28 жовтня 2019 року
у справі № 916/401/17
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "МУСКАТ-Т"     
до відповідачів:
1)Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІСТЕРА";
2)Товариство з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ" 
про  визнання недійсним договору,                                                                                       
головуючий суддя  - Смелянець Г.Є., 
судді - Гут С.Ф., Мостепаненко Ю.І.
місце ухвалення рішення:  Господарський суд Одеської області
                    
          Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.  
В судовому засіданні    24.09.2020 згідно  ст.233    ГПК України  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

 ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МУСКАТ-Т"    (далі - ТОВ "МУСКАТ-Т") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІСТЕРА" (далі - ТОВ "ДНІСТЕРА", відповідач-1 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ" (далі - ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ") про визнання недійсним, з моменту укладення, договору про відступлення  права вимоги від 02.06.2015р., укладеного між ТОВ „Мускат-Т" та ТОВ „Дністера". 
В обґрунтування вказаного позову ТОВ "МУСКАТ-Т" послалось на те, що договір про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., який нібито укладений між ТОВ „Мускат-Т" та ТОВ „Дністера" , є підробленим, оскільки його створено з метою уникнення сплати боргу за договором купівлі-продажу винограду за №2/09-13 від 02.09.2013р.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2017 (суддя Смелянець Г.Є.) порушено провадження у справі №916/401/17 та прийнято позовну заяву ТОВ "МУСКАТ-Т" до розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2017 призначено у  справі №916/401/17 судову технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлено наступне питання:
(1).Чи нанесено відтиск печатки від імені ТОВ „Мускат-Т", який розташований на другій сторінці в нижньому лівому куті в графі „Директор ОСОБА_1." в Договорі про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., печаткою ТОВ „Мускат-Т"?;          
(2).Яким засобом вчинено підпис директора ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1 , який розташований на другій сторінці в нижньому лівому куті в графі „Директор ОСОБА_1." в Договорі про відступлення права вимоги від 02.06.2015р.?;
(3).Чи нанесено відтиск печатки від імені ТОВ «Мускат-Т», який розташований на першій сторінці в нижньому правому куті в копії Договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р. поряд зі штампом „Згідно з оригіналом Директор", печаткою ТОВ „Мускат-Т"?;
(4).Чи нанесено відтиск печатки від імені ТОВ „Мускат-Т", який розташований на другій сторінці в нижньому правому куті в копії Договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р. поряд зі штампом „Згідно з оригіналом Директор", печаткою ТОВ „Мускат-Т"?
(5).Яким засобом вчинено підпис директора ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1 , який розташований на першій сторінці в нижньому правому куті в копії Договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р. поряд зі штампом „Згідно з оригіналом Директор"?; 
(6).Яким засобом вчинено підпис директора ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1., який розташований на другій сторінці в нижньому правому куті в копії Договору про відступлення права вимоги від 02.096.2015р. поряд зі штампом „Згідно з оригіналом Директор"? 
(7).Чи нанесено відтиск печатки від імені ТОВ „Мускат_Т", який розташований в графі „Директор ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1." в листі ТОВ „Мускат-Т" від 16.07.2015р., адресованому ТОВ „Виноробний завод „Ударний", печаткою ТОВ „Мускат-Т" ?
(8).Яким засобом вчинено підпис директора ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1 , який розташований в графі „Директор ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1." в листі ТОВ „Мускат-Т" від 16.07.2015р., адресованому ТОВ „Виноробний завод „Ударний"? 
Доручено проведення судової технічної  експертизи  судовому експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.
07.11.2017р. господарський суд одержав супровідний лист  Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з висновком судово-технічної експертизи документів.
Ухвалами Господарського суду Одеської області від 20.12.2017 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІСТЕРА": оригінал договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., укладеного між ТОВ "МУСКАТ-Т" та ТОВ "ДНІСТЕРА", посвідчений підписом директора ТОВ "МУСКАТ-Т" ОСОБА_1. та печаткою ТОВ "МУСКАТ-Т"; оригінал письмової згоди між ТОВ "МУСКАТ-Т" та ТОВ "ДНІСТЕРА" на використання факсимільного підпису від 02.06.2015р. із зразками відповідного аналога власноручних підписів керівників або уповноважених на підписання таких договорів осіб товариств, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ": копію договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., укладеного між ТОВ "МУСКАТ-Т" та ТОВ "ДНІСТЕРА", засвідчену підписом директора ТОВ "МУСКАТ-Т" ОСОБА_1. та печаткою ТОВ "МУСКАТ-Т".
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2018 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІСТЕРА": оригінал договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., укладеного між ТОВ "МУСКАТ-Т" та ТОВ "ДНІСТЕРА", посвідчений підписом директора ТОВ "МУСКАТ-Т" ОСОБА_1. та печаткою ТОВ "МУСКАТ-Т"; оригінал письмової згоди між ТОВ "МУСКАТ-Т" та ТОВ "ДНІСТЕРА" на використання факсимільного підпису від 02.06.2015р. із зразками відповідного аналога власноручних підписів керівників або уповноважених на підписання таких договорів осіб товариств.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.05.2018 застосовано заходи процесуального примусу, а саме: тимчасове вилучення письмових доказів державним виконавцем для дослідження судом; ухвалено тимчасово вилучити наступний письмовий доказ:  оригінал договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., укладений між ТОВ "МУСКАТ-Т" та ТОВ "ДНІСТЕРА", посвідчений підписом директора ТОВ "МУСКАТ-Т" ОСОБА_1. та печаткою ТОВ "МУСКАТ-Т".
Рішенням Господарського суду Одеської  області від 18.10.2019 (головуючий суддя Смелянець Г.Є., судді Гут С.Ф., Мостепаненко Ю.І.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Мускат-Т» у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністера» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноробний завод «Ударний» про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги від 02.06.2016р., який укладений між   Товариством  з обмеженою відповідальністю «Мускат-Т» та Товариством  з обмеженою відповідальністю «Виноробний завод «Ударний».  Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.  та витрати на проведення судово-технічної експертизи в розмірі 9532,20 грн.  покладено на   Товариство з обмеженою відповідальністю «Мускат-Т».
Господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., який укладений між ТОВ «Мускат-Т» і ТОВ «Дністера», оскільки вказаний договір є неукладеним.
Крім того, суд зазначив, що у Висновку судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи №916/401/17, який складений 26.10.2017р. судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що відтиск печатки, який  розміщено у нижній частині листа ТОВ «Мускат-Т» від 16.07.2015р., адресованого ТОВ «Виноробний завод «Ударний» нанесений не печаткою ТОВ «Мускат-Т», вільні та  експериментальні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження. Підпис, що розміщений у наданому на експертизу листі ТОВ «Мускат-Т» від 16.07.2015р. адресованому ТОВ «Виноробний завод «Ударний»,  нанесений за допомогою факсимільного кліше, виготовленого фотополімерним  способом, а не виконаний рукописним способом за допомогою пишучого приладу. 
Водночас встановлені судом обставини справи свідчать, що ТОВ «Мускат -Т» не  виготовлялося засобу факсимільного відтворення підпису директора цього товариства.
Також, суд зазначив, шо відповідач -2 не являється стороною договору про відступлення  права вимоги від 02.06.2015р., який укладений між ТОВ «Мускат-Т» і ТОВ «Дністера», а тому часткова оплата відповідачем -2 боргу відповідачу -1, як Новому кредитору за договором про відступлення права вимоги  від  02.06.2015р. не приймається судом до уваги в якості доказів.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Виноробний завод «Ударний» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019р. у справі №916/401/17 змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду щодо не укладення договору відступлення права вимоги від 02.06.2015 року між ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера»; змінити резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у справі №916/401/17 виклавши її наступним чином: «Відмовити  ТОВ «Мускат-Т» у задоволенні позову до ТОВ «Дністера» та ТОВ «Виноробний завод «Ударний» про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015 р., який укладений між ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера».
Скаржник не згодний з мотивувальною частиною оскаржуваного рішення, а саме з висновком суду про те, що оскаржуваний договір є неукладеним, та вважає, що мотивувальна частина рішення підлягає зміні в цій частині і є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Окрім того, резолютивна частина судового рішення викладена з рядом помилок.
Апелянт вважає, що дії ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера» направлені на здійснення подвійного стягнення боргу з ТОВ «Виноробний завод «Ударний», у випадку залишення оскаржуваного рішення без змін, ТОВ «Мускат-Т» матиме право звернутись з заявою про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року по справі №916/2008/16 та буде здійснювати подвійне стягнення з ТОВ «Виноробний завод «Ударний» за договором купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р., який вже фактично погашений товариством, у свою чергу ТОВ «Дністера» всіляко уникає будь-яких контактів з ТОВ «Виноробний завод «Ударний», та як стало відомо під час розгляду справи, за місцем реєстрації вказане товариство не знаходиться, у судові засідання по справі не з`являлось. Отже, «Виноробний завод «Ударний» не матиме можливість повернути грошові кошти сплачені ТОВ «Дністера». Вказані дії ТОВ «Дністера»  та ТОВ «Мускат-Т»  мають ознаки шахрайства.
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов протиправних висновків, та зазначає наступне.
Судом зазначено невірну дату оскаржуваного договору, так в оскаржуваному рішенні вказано, що договір відступлення права вимоги укладений між ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера»  02.04.2005р. підписаний його сторонами за допомогою факсиміле, втім такий договір укладено між сторонами 02.06.2015р.
Умови оскаржуваного договору містять згоду його сторін ТОВ  «Дністера»  та ТОВ «Мускат-Т»  на використання у подальшому у документах факсимільних підписів (факсиміле), у оскаржуваному договорі не зазначено, що він підписаний сторонами за допомогою факсимільних підписів та не здійснено відокремленого відтиску зразків таких підписів.
Не зрозуміло, яким чином суд дійшов висновку, що оскаржуваний договір підписаний його сторонами за допомогою факсиміле, адже у судових засіданнях оригінал договору не оглядався, більш того, оригінал договору не був наданий відповідачем відповідному кваліфікованому експерту, який має знання та бладання для здійснення висновку, що договір підписаний обома сторонами за допомогою факсиміле.
Факт підписання оскаржуваного договору сторонами за допомогою використання факсиміле не доведений та не встановлений в судовому порядку, про що свідчить в матеріалах справи відсутність відповідних доказів.
Скаржник звертає увагу колегії суддів на те, що оригінал оскаржуваного договору було досліджено у судовому засіданні по справі №916/2008/16, про що зазначено у постанові ОАГС від 13.12.2016р. Окрім того, у зазначеній постанові не встановлено, що договір підписувався за допомогою факсиміле та даний договір був прийнятий, як допустимий доказ по справі. Також судом після огляду оспорюваного договору не було витребувано у його сторін згоду на використання факсиміле, що також свідчить про надуманість доводів.
Отже, на думку скаржника, обставина наявності оригіналу оскаржуваного договору та підписання його належним чином сторонами встановлена постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року по справі №916/2008/16 та не підлягає доказування.
Також, скаржник зазначає, що господарським судом в порушення норм ст.218 Цивільного кодексу України та ст.87 ГПК України визнано встановленою обставину не підписання ТОВ «Мускат-Т» оскаржуваного договору на підставі показання свідка (директора ТОВ «Мускат-Т», що викладені письмово), що суперечить нормам матеріального та процесуального права.
Крім того, суд залишив поза увагою причини неподання оригіналу договору ТОВ «Мускат-Т» як його стороною та не витребував вказаний договір у позивача. Саме позивач звернувся з даним позовом до суду та на нього покладається обов`язок доказування обставин на які він посилається. Якщо позивач вважав, що він не підписував вказаний договір, то він мав можливість звернутися із позовом про встановлення факту не укладення договору та стягнення з ТОВ «Дністера» незаконно отриманого майна, однак позивач обрав спосіб захисту свого права шляхом визнання договору недійсним та не надав оригінал такого договору при зверненні до суду.
Апелянт також зазначає, що визначення договору, як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами, втім, судом першої інстанції визнано оскаржуваний договір неукладеним на стадії його фактичного виконання, позивачем було укладено договір відступлення права вимоги та передано відповідні документи на його виконання, після чого вказаний договір та документи були пред`явлені ТОВ «Виноробний завод «Ударний» для відповідного стягнення боргу на користь нового кредитора та ТОВ «Виноробний завод «Ударний» була здійснена відповідна сплата боргу новому кредитору. Отже, неможливо стверджувати, що визнання договору неукладеним здійснюється в момент укладення.
Окремо скаржник зазначає, що відсутні підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним та вважає, що позивачем не було доведено неправомірність та невідповідність закону (підстави з якою закон пов`язує визнання договору недійсним) оспорюваного договору.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 року  клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ"  про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ" строк на апеляційне оскарження;  зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 року у справі № 916/401/17; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ" на рішення Господарського суду Одеської області від „18" жовтня 2019р. у справі № 916/401/17; призначено апеляційну скаргу до розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу від 17.03.2020 позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 року по справі №916/401/17 без змін.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 року у зв`язку з введенням з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відкладено розгляд справи №916/401/17 без визначення дати судового засідання.
26.03.2020 від ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" надійшла заява про відкладення розгляду справи №916/401/17 на іншу дату.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 року повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/401/17 відбудеться 21.05.2020 року о 14:00 год.
19.05.2020р. від ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ"  надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину на території України та обмеженням міжміського транспорту.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 задоволено клопотання ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" про відкладення розгляду справи. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" відкладено на 30 липня 2020 року об 11:30 год.
30.07.2020 від  ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" надійшла заява про визнання поважною причину неявки представника ТОВ "Виноробний завод "УДАРНИЙ" та відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ" на рішення Господарського суду Одеської області від 18 жовтня 2019 року у справі №916/401/17 на термін, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, пов`язаних з належним повідомленням учасників справи про час та місце проведення наступного судового засідання. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ" задоволено. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 24.09.2020 о 11:30.
В судовому засіданні 24.09.2020р. представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Проте, така неявка представника відповідача-1 не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, як зазначалось ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2020, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а тому колегія суддів вирішила розглядати апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача-1.
Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, відповідно до ст.14  Статуту ТОВ „Мускат-Т", затвердженого  рішенням загальних зборів засновників №1 від 21.07.2006р.,   виконавчим органом товариства є директор, який вирішує усі питання  діяльності товариства за винятком  тих, які входять до компетенції зборів. Директор має право укладати від імені товариства контракти, угоди та забезпечувати їх виконання. Директор  має право діяти без довіреності від імені  товариства. 
Рішенням загальних зборів учасників ТОВ „Мускат-Т", які оформлені протоколом  №4 від 17.01.2012р.,  директором ТОВ „Мускат-Т" призначено ОСОБА_1 . 
На підставі наказу №97/ОК від 17.01.2012р. ОСОБА_1 прийнято на посаду директора товариства з 17.01.2012р. 
02.09.2013р. між ТОВ „Виноробний завод „Ударний"  (покупець) і ТОВ „Мускат-Т" (продавець) укладений договір купівлі-продажу винограду №2/09-13, згідно  з яким Продавець зобов`язується передати у власність Покупця виноград врожаю 2013р., а Покупець зобов`язується прийняти виноград і оплатити його  на умовах даного договору. 
Відповідно до умов п.12.2. договору жодна із сторін не має права передавати свої права по даному договору третій стороні без письмової згоди іншої сторони. 
20.09.2016р. господарським судом Одеської області прийнято рішення у справі №916/2008/16, яким позов ТОВ „Мускат-Т" до ТОВ „Виноробний завод „Ударний" задоволено. З ТОВ „Виноробний завод „Ударний" на користь ТОВ „Мускат-Т" стягнуто частину суми боргу в розмірі 500    000 грн.  
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016р.  рішення господарського суду Одеської області від 20.09.2016р. скасовано  та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Мускат-Т" до ТОВ "Виноробний завод "Ударний" про стягнення 500 000, 00 грн.  відмовлено.  
При цьому у постанові Одеського апеляційного господарського суду встановлено факт виконання умов договору купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р.  в частині поставки позивачем відповідачу винограду у кількості  200    000 кг на загальну суму 520    000 грн. та,  окрім зазначених сортів,  поставку позивачем відповідачу товару в кількості 586    660 кг на загальну суму 1    588    686,76 грн.   
Факт часткової оплати відповідачем винограду та наявність заборгованості відповідача в сумі 2036906,76 грн. Обставини того, що з 02.06.2015р. кредитором за договором купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р. є ТОВ „Дністера" та право вимоги заборгованості за цим договором належить ТОВ „Дністера". Такі обставини встановлені апеляційним господарським судом на підставі договору про відступлення  права вимоги від 02.06.2015р., який укладений між ТОВ „Мускат-Т" (первісний кредитор) та ТОВ „Дністера" (новий кредитор) та згідно з яким первісний кредитор передав новому кредиторові право вимоги за договором купівлі продажу винограду №02/09-13 від 02.09.2013р. в розмірі 2036906,76 грн. При цьому оригінал цього договору оглянутий  апеляційним  господарським судом. Окрім того, апеляційним господарським судом  встановлено, що ТОВ „Дністера" новий кредитор розстрочив виконання боргового зобов`язання  ТОВ „Виноробний завод „Ударний" 2    036    906,76 грн. у таки строки: 500    000 грн. до 31.12.2016р., 1000000 грн. до 31.12.2017р., 536906,76 грн. до 01.06.2018р.  та ТОВ  „Виноробний завод „Ударний" перераховано ТОВ „Дністера" 550    000 грн.  
Згідно з договором про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., який укладений між ТОВ „Мускат-Т"  в особі директора ОСОБА_1. (Первісний кредитор) та ТОВ „Дністера" в особі директора Шкуліпа О.А. (Новий кредитор)   відповідно до умов Основного договору: сторони мають право використовувати факсимільний підпис (факсиміле) при підписанні змін або доповнень та інших документів, що складаються на виконання (забезпечення виконання Основного договору. Даний договір складений для забезпечення виконання Основного  договору (а також вносить зміну кредитора за Основним договором) та підписанням даного договору усі сторони підтверджують свою згоду на використання факсимільних підписів (факсиміле) у даному договорі. 
Листом від 03.06.2015р. за вих.№03/06/15/1 ТОВ „Дністера" повідомило ТОВ „Виноробний завод „Ударний" про укладення договору відступлення права вимоги та у разі відсутності заперечень щодо укладання цього договору просило погасити заборгованість протягом  7 календарних  днів з моменту отримання даного листа.  
Листом від 03.06.2015р. ТОВ „Виноробний завод „Ударний" повідомило ТОВ „Дністера" про те, що не заперечує проти передання права вимоги від ТОВ „Мускат-Т" до ТОВ „Дністера" та заміни кредитора за договором купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р.  
Листом від 16.07.2015р. ТОВ „Мускат -Т" повідомлено ТОВ „Виноробний завод „Ударний" про укладення договору відступлення права вимоги з ТОВ „Дністера", про наявність у ТОВ „Дністера" права вимоги оплати боргу ТОВ „Виноробний завод „Ударний" в розмірі 2036906,76 грн. по договору купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р., та просило оплату заборгованості здійснювати на ТОВ „Дністера". 
Листом від 05.11.2015р. за вих.№186/1 ТОВ „Виноробний завод „Ударний" запропонувало ТОВ „Дністера" графік погашення заборгованості 500    000 грн. до 31.12.2016р., 1    000    000 грн. до 31.12.2017р., 536906,76 грн. до 01.06.2018р., всього 2036906,76 грн. із датою повного  погашення заборгованості 01.06.2018р. 
У листі від 05.11.2015р. за вих..№05/11/15/1 ТОВ «Дністера» погодило запропонований графік оплати заборгованості.
У листі від 07.10.2016р. за вих.№38/1 ТОВ «Виноробний завод «Ударний» просило повідомити чи являється ТОВ «Дністера» кредитором за договором купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р., чи є дійсним станом на сьогоднішній день договір відступлення права вимоги від 02.06.2015р. та графіка погашення заборгованості. 
У листі від 07.10.2016р. за вих..№07/10/16/1 ТОВ «Дністера» повідомлено, що договір відступлення права вимоги від 02.06.2015р. укладений між ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера» є дійсним та не підлягав розірванню чи  будь-яким змінам.   
Згідно з Висновком судово-технічної експертизи документів за матеріалами справи №916/401/17, який складений ОНДІСЕ 26.10.2017р., зображення відтисків печатки ТОВ «Мускат-Т», які розміщені на першому та другому аркуші в нижньому правому куті „Електрографічної копії Договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р. поряд із штампом „Згідно з оригіналом директор" виконано електрографічним способом тонером чорного кольору та є непридатним для ідентифікації. Зображення підпису директора  ТОВ «Мускат-Т» ОСОБА_1 , розміщено на першому та другому аркуші в нижньому правому куті „Електрографічної копії Договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015р. поряд із штампом „Згідно з оригіналом директор" виконані електрографічним способом тонером чорного  кольору.  
Відтиск печатки, який розміщено у нижній частині листа ТОВ „Мускат-Т" від 16.07.2015р.,  адресованого ТОВ „Виноробний завод „Ударний" нанесений не печаткою ТОВ «Мускат-Т», вільні та експериментальні зразки відтисків якої надані для порівняльного  дослідження. 
Підпис, що розміщений у наданому на експертизу листі ТОВ „Мускат-Т" від 16.07.2015р. адресованого ТОВ „Виноробний завод „Ударний", нанесений за  допомогою факсимільного кліше, виготовленого фото полімерним способом, а не виконаний рукописним способом за допомогою пишучого приладу. 
Оскільки запитаний експертом оригінал договору про відступлення права вимоги від  02.06.2015р. із Господарського суду Одеської області до ОНДІСЕ не надійшов, а без нього неможливе вирішення першого і другого питань, поставлених в ухвалі суду, на підставі ст. 31 ГПК України, пп. 2.1. та 4.9. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу МЮ України від 30.12.2004 № 144/5 зі змінами, внесеними відповідно з наказами МЮ України від 10.06.2005 № 59/5, від 29.12.2006 № 126/5, від 15.07.2008 № 1198/5, від 01.06.2009 № 965/5, від 26.12.2012 1950/5, № 1350/5 від 27.07.2015), повідомлено про неможливість надання висновків по наступним питанням: 1.«Чи нанесено відтиск печатки від імені ТОВ «Мускат-Т», який розташований на другій сторінці в нижньому лівому куті в графі «Директор ОСОБА_1 в Договорі про відступлення права вимоги від 02.06.2015р. печаткою ТОВ «Мускат-Т»?» ; 2.«Яким засобом вчинено підпис директора ТОВ «Мускат-Т» ОСОБА_1 , який розташований на другій сторінці в нижньому лівому куті в графі «Директор ОСОБА_1.» в Договорі про відступлення права вимоги від 02.06.2015р.?»
У заяві свідка від 27.12.2017р. ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «Мускат-Т» з 17.01.2012р.,  надано свідчення, згідно з якими директором ТОВ „Мускат-Т" ОСОБА_1 не виготовлялося факсимільне кліше (факсимільний підпис, факсиміле) його підпису ні під час перебування на посаді директором ТОВ «Мускат-Т» чи до цього. Факсимільне кліше (факсимільний підпис, факсиміле) підпису директора товариства ніколи не виготовлялося ним власноручно та ніколи не існувало. Печатка ТОВ «Мускат-Т» виготовлена та до теперішнього часу існує тільки в єдиному екземплярі, та саме ця печатка використовується тільки для господарських цілей товариства.  Печатка ніколи не передавалася в користування  іншим/третім особам, вона використовувалася  та використовується тільки   ОСОБА_1 .  Останнім ніколи не укладалося та не підписувалось жодних документів (договорів, угод, тощо), які стосуються передачі права вимоги ТОВ «Мускат-Т» за договором купівлі-продажу за №2/09-13 від 02.09.2013р., в тому числі жодних документів на виконання вказаного правочину. ОСОБА_1 ніколи не укладав не підписував та не завіряв печаткою товариства договір про відступлення права вимоги від 02.06.2015р.
 Звертаючись 15.02.2017р. до суду з позовом, ТОВ «Мускат-Т»  зазначило, договір про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., який нібито укладений між ТОВ „Мускат-Т" та ТОВ „Дністера" , є підробленим, оскільки його створено з метою уникнення сплати боргу за договором купівлі-продажу винограду за №2/09-13 від 02.09.2013р. Позивачу, шляхом підроблення підпису директора ТОВ «Мускат-Т» та/або неправомірним виготовленням факсимільного підпису директора ТОВ «Мускат-Т» - ОСОБА_1 з подальшим використанням цього факсиміле при підписнні цього Договору, та підробленням печатки ТОВ «Мускат-Т», підроблений відтиск якої і було використано для скріплення цього Договору.
Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про відселення права вимоги від 02.06.2015р., який укладений між ТОВ «Мускат-Т» і ТОВ «Дністера», оскільки вказаний договір, на думку суду, є неукладеним.
Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає, зокрема, рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у справі № 916/401/17 лише в частині оскаржуваної відповідачем -2 мотивувальної частини.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.
Суть спору у цій справі становить наявність або відсутність підстав для визнання недійсним договору, укладеного між сторонами
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).
За змістом статей 180, 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.
Відповідно, якщо буде доведено, що спірний договір його сторонами виконується, це виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов, а не за наслідками виконання договору сторонами. 
Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року по справі №916/2008/16 встановлено факт виконання умов договору купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р.  в частині поставки позивачем відповідачу винограду у кількості  200   000 кг на загальну суму 520   000 грн. та,  окрім зазначених сортів,  поставку позивачем відповідачу товару в кількості 586   660 кг на загальну суму 1   588   686,76 грн.   
Факт часткової оплати відповідачем винограду та наявність заборгованості відповідача в сумі 2036906,76 грн. Обставини того, що з 02.06.2015р. кредитором за договором купівлі-продажу винограду №2/09-13 від 02.09.2013р. є ТОВ „Дністера" та право вимоги заборгованості за цим договором належить ТОВ „Дністера". Такі обставини встановлені апеляційним господарським судом на підставі договору про відступлення  права вимоги від 02.06.2015р., який укладений між ТОВ „Мускат-Т" (первісний кредитор) та ТОВ „Дністера" (новий кредитор) та згідно з яким первісний кредитор передав новому кредиторові право вимоги за договором купівлі продажу винограду №02/09-13 від 02.09.2013р. в розмірі 2036906,76 грн. При цьому оригінал цього договору оглянутий  апеляційним господарським судом. Окрім того, апеляційним господарським судом  встановлено, що ТОВ „Дністера" новий кредитор розстрочив виконання боргового зобов`язання  ТОВ „Виноробний завод „Ударний" 2   036   906,76 грн. у таки строки: 500   000 грн. до 31.12.2016р., 1000000 грн. до 31.12.2017р., 536906,76 грн. до 01.06.2018р.  та ТОВ  „Виноробний завод „Ударний" перераховано ТОВ „Дністера" 550   000 грн.
Крім того, судовою колегією було встановлено, що ТОВ «ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД «УДАРНИЙ» перерахувало ТОВ «ДНІСТЕРА» 550 000, 00 грн. за виноград згідно з договором про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., що підтверджується банківською випискою та оригіналом платіжного доручення № 400 від 08 вересня 2015 року, з печаткою  банківської установи. Оскільки первісні фінансові документи оформлені належним чином, судова колегія відхилила доводи позивача про нібито не проведення цього розрахунку.
Пунктом 1 ч.1. ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, судовою колегією  у даній справі було встановлено, що з 02.06.2015р. кредитором за договором купівлі-продажу винограду № 2/09-13 від 02.09.2013р. є ТОВ «ДНІСТЕРА» та право вимоги заборгованості за цим договором належить ТОВ «ДНІСТЕРА». Оскільки  відповідачем виконано грошове зобов`язання перед новим кредитором,  стягнення з нього відповідних сум  на користь первісного кредитора суперечить чинному законодавству.
Отже, у справі № 916/2008/16 суд апеляційної інстанції встановив факт внесення ТОВ «ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД «УДАРНИЙ» грошових коштів за виноград згідно з договором про відступлення права вимоги від 02.06.2015р., а також,  що з 02.06.2015р. кредитором за договором купівлі-продажу винограду № 2/09-13 від 02.09.2013р. є ТОВ «ДНІСТЕРА» та право вимоги заборгованості за цим договором належить ТОВ «ДНІСТЕРА».  Крім того, встановлені обставини наявності оригіналу оскаржуваного договору та підписання його належним чином сторонами. Це рішення набрало чинності, а встановлені ним факти не підлягають повторному встановленню.
Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.  
Суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з неподанням відповідачем-1 без поважних причин витребуваних судом доказів - оригіналу договору відступлення права вимоги від 02.06.2015р., господарський суд визнає встановленими обставини того, що договір відступлення права вимоги не підписаний ТОВ «Мускат-Т».  
Крім того, суд зазначив, що про такі обставини справи щодо не підписання ТОВ «Мускат -Т» договору відступлення права вимоги свідчать і показання  свідка директора товариства ОСОБА_1 , про що до суду надано відповідну заяву свідка.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору про відступлення права вимоги від 02 червня 2015 року, укладеному між ТОВ «МУСКАТ-Т» (первісний кредитор) та ТОВ «ДНІСТЕРА» (новий кредитор) первісний кредитор передав новому кредиторові право вимоги за договором купівлі продажу винограду № 02/09 -13 від 02 вересня 2013 р. Згідно з цим договором  новий кредитор (ТОВ «ДНІСТЕРА») має право стягнути з боржника грошову суму 2 036 906,76 грн.
Відповідно до п. 2.4 Договору відступлення права вимоги від 02.06.2015р. вбачається, що з моменту підписання даного договору заборгованість Боржника (ТОВ «ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД «УДАРНИЙ») перед Первісним кредитором (ТОВ «Мускат-Т») в розмірі 2 036 906, 76 грн. вважається погашеною, а у Боржника виникає заборгованість перед Новим кредитором (ТОВ «ДНІСТЕРА») у розмірі 2  036 906, 76 грн. Боржник зобов`язаний погасити заборгованість в розмірі 2 036 906,76 грн. ОСОБА_1 кредитору (п. 2.5 Договору відступлення права вимоги).
За приписами п. 2.7. Договору відступлення права вимоги визначено, що Первісний кредитор після підписання даного договору підтверджує, що не має претензій до Боржника щодо виконання його зобов`язань за Основним договором у 2 036 906,76 грн. та зобов`язання щодо погашення 2 036 906,76 грн. за основним договором вважаються погашеними Боржником для Первісного кредитора у повному обсязі.
Пунктом 2.8. Договору відступлення права вимоги встановлено, що після підписання даного договору Первісний кредитор не має права вимагати від Боржника виконання зобов`язання за Основним договором у розмірі. Після підписання даного договору Первісний кредитор не має права звертатися до суду з позовною заявою про стягнення грошової заборгованості за Основним договором (п. 10. Договору відступлення права вимоги).
ТОВ «ДНІСТЕРА» новий кредитор розстрочив виконання боргового зобов`язання ТОВ «ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД «УДАРНИЙ» 2 036 906,76 грн. у такі строки:  500 000, 00 грн. до 31.12.2016р.,   1  000 000, 00 грн. до 31.12.2017 р., 536 906, 76 грн. 01.06.2018 року.
ТОВ «ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД «УДАРНИЙ» перерахувало ТОВ «ДНІСТЕРА» 550 000, 00 грн. за виноград згідно з договором про відступлення права вимоги від 02.06.2015р.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, визнавши оскаржуваний договір неукладеним на стадії його фактичного виконання.
Колегія суддів зазначає, що визнання договору неукладеним може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону.
Крім того, колегія суддів погоджується із доводами скаржника про порушення судом першої інстанції вимог статті 75 ГПК України, оскільки кваліфікація судом першої інстанції спірного правочину як неукладеного є помилковою, її зроблено без надання оцінки обставинам справи №916/2008/16 з точки зору їх преюдиційності для справи №916/401/17.
За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За наведених обставин висновки суду першої інстанції не можна вважати такими, що відповідають вимогам закону щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності.
Разом з тим колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо зміни резолютивної частини рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у справі №916/401/17, виклавши її наступним чином: «Відмовити  ТОВ «Мускат-Т» у задоволенні позову до ТОВ «Дністера» та ТОВ «Виноробний завод «Ударний» про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги від 02.06.2015 р., який укладений між ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера».
Так, колегією суддів встановлено, що Господарським судом Одеської області у резолютивній частині рішення від 18.10.2019 року допущено помилки щодо визначення дати, замість належної  02.06.2015р. зазначено 02.06.2016р. та сторони оскаржуваного договору, замість належної ТОВ «Дністера» зазначено ТОВ «ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД «УДАРНИЙ», разом з тим колегія суддів вважає, що вказані помилки не призвели до ухвалення правильного процесуального рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Додаткового колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.
Відповідно до ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції прийняв правильне процесуальне рішення про відмову в позові, але з помилкових мотивів (визнав оспорюваний договір неукладеним), а не з огляду на відсутність підстав для задоволення позову, тобто неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, відповідно до частини 4 статті 277 ГПК України наявні підстави для зміни рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у його мотивувальній частині з виключенням з нього висновків суду щодо не укладення оспорюваного договору.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд постановив:

                   1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноробний завод "УДАРНИЙ"  задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019р. у справі №916/401/17 змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновки суду щодо не укладення договору відступлення права вимоги від 02.06.2015 року між ТОВ «Мускат-Т» та ТОВ «Дністера».
В решті рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2019 у справі № 916/401/17 залишити без змін.
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.
  
 Повний текст постанови
складено „28" вересня 2020  року
   
Головуючий суддя                                                                          С.І. Колоколов

Суддя                                          Г.П. Разюк   
   
Суддя                                                                                            Я.Ф. Савицький