КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
24 липня 2020 року                                                                             м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
особи, яка притягнута до
адміністративної відповідальності,                                                              ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 1 лютого 2020 року о 13 годині 29 хвилин, керуючи автомобілем «Фольцваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Харченка, 39 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та не переконався, що це не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем «Фіат», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, й будучи причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце такої пригоди.
 
Не погоджуючись з постановою суду,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він не порушував жодних пунктів ПДР України, а оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справ, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком винесення незаконного та необґрунтованого рішення.
Як зазначає апелянт, судом порушено положення ст. 268 КУпАП, ст. 124 КАС України, оскільки матеріалами справи встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності                    ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і даних про його своєчасне сповіщення про час та місце розгляду справи, матеріали справи не містять, і матеріали справи не містять рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення з ідентифікатором на ім`я ОСОБА_1 та підтвердження того, що ця повістка направлялась та була отримана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Також, на переконання апелянта, судом порушено положення ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП України, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та містить ряд неточностей, оскільки ДТП сталась                1 січня 2020 року, а протокол складений 5 березня 2020 року, тобто, через 2 місяці, що жодним чином не узгоджується з вимогами Інструкції, оскільки він взагалі не приймав участі у даному ДТП.
Апелянт наголошує на тому, що під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення він не був запрошений інспектором поліції для проведення складання процедури процесуальних дії, оскільки в матеріалах справи немає відповідних повідомлень про вручення поштового відправлення. Зазначена бездіяльність уповноваженої посадової особи негативно впливає на процесуальне положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в умовах рівноправності та змагальності сторін є недопустимим.
Крім того, вказаний протокол не містить повних даних, які характеризують особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме: назва органу, що його видав та взагалі відсутня копія паспорта правопорушника. Також у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, являється ОСОБА_1 особою з інвалідністю та учасником бойових дій чи ні.
Також апелянт зазначає, що звинесеної постанови вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції були також долучені письмові пояснення учасників справи, але з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 071768, в графі «свідки чи потерпілі» не зазначено жодну особу в якості свідка чи потерпілого. У протоколі вказано, що до нього додаються матеріали ДТП. Однак, які саме матеріали являються додатками до протоколу та відповідно доказами у справі, незазначено.
Окрім того, апелянт наголошує на тому, що судом порушено ст.ст. 44,47 КАС України, зокрема, його право на ознайомлення з матеріалами справи, що потягло за собою порушення права на захист та прийняття хибного рішення.
Відповідно до матеріалів справи, у суді першої інстанції він не ознайомлювався з матеріалами справи у зв`язку з карантином у місті Києві, участь у судовому засіданні не приймав про, що направляв клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином у місті Києві, копію постанови Дарницького районного суду міста Києва від                         26 березня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності                 ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП не отримував.
 
Заслухавши доповідь судді, Букіна О.А., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. 
 
Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
 
Згідно з матеріалами справи матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до суду 16 березня 2020 року (ас. 2). 
 
17 березня 2020 року на адресу ОСОБА_1 направлена судова повістка про розгляд справи 26 березня 2020 року о 09.30 год. (ас. 3). 
 
З огляду на те, що суд першої інстанції повідомив ОСОБА_1 про день та час розгляду справ у встановленому законом порядку, від останнього не надійшло будь-яких заяв та клопотань у вказаному провадженні, розгляд справи відбувся  відповідно до положень ст. 268 КУпАП. 
 
Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що ним надсилалось клопотання про відкладення розгляду справи, спростовуються матеріалами справи. 
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було
вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.
 
Так, відповідно до матеріалів судового провадження 1 лютого 2020 року о 13.29 годині  год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Харченка, 39 в м. Києві,  будучи причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП (ас. 1). 
 
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції послався на наявні у справі та досліджені докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення  та матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення учасників ДТП, схема місця ДТП                        (ас. 4-6).
 
Під час апеляційного розгляду встановлено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 1 лютого 2020 року о 13.29 год., керуючи автомобілем «Фольцваген» державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Харченка, 39 в м. Києві, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та не переконався, що це не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем «Фіат», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.9 ПДР України, та притягнутий за ст. 124 КУпАП.
Постановою Київського апеляційного суду від 8 липня 2020 року постанова Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишена без змін, апеляційна скарга ОСОБА_1   - без задоволення (ас. 38-41). 
                При цьому, зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 8 липня 2020 року встановлено, що,  перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що протокол про адмінправопорушення складений з порушенням встановленого строку, а також в частині того, що він не був запрошений для складання протоколу, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначених доводів.
                Відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України                      7 листопада 2015 № 1395, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП; остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.
           Як вбачається з матеріалів справи, заходи для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення Управлінням патрульної поліції у м. Києві ДПП було закінчено та направлено                         10 березня 2020 року №9781/41/11/5/02-2020 за місцем проживання ОСОБА_1 , а 25 березня 2020 року до УПП у м. Києві ДПП для перевірки та прийняття рішення.
                Отже, заходи для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення Управлінням патрульної поліції у м. Києві ДПП були виконані у строки передбачені вимогами вказаної Інструкції.
                Крім того, як вбачається з рапорту працівника поліції, ОСОБА_1 неодноразово були направлені запрошення на які він не реагував.          
 
Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та містить ряд неточностей, оскільки ДТП сталась  1 січня 2020 року, а протокол складений 5 березня 2020 року, тобто, через 2 місяці, що жодним чином не узгоджується з вимогами Інструкції, оскільки він взагалі не приймав участі у даному ДТП,  вже були предметом розгляду, і суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх безпідставність,  а, відтак, вказані доводи не можуть бути прийняти до уваги.
 
Посилання апелянта на те, що під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення він не був запрошений інспектором поліції для проведення процедури складання протоколу, оскільки в матеріалах справи немає відповідних повідомлень про вручення поштового відправлення, і зазначена бездіяльність уповноваженої посадової особи негативно впливає на процесуальне положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є необґрунтованими, оскільки з наявних матеріалів вбачається, що працівниками поліції застосувались заходи по забезпеченню участі ОСОБА_1 до УПП, однак, останній ухилявся від цього, що знайшло своє відображення у постанові Київського апеляційного суду від 8 липня 2020 року, в якому зазначено про те, що згідно з  рапортом ст. оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУНП в м. Києві Свіріна О.  в ході неодноразових відвідувань місця проживання гр. ОСОБА_1 останній виходити зі свого будинку для дачі пояснень відмовлявся, його донька - ОСОБА_5 повідомила, що батько з поліцією по ДТП спілкуватись відмовляється.
 
У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції особа, яка складала  відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП була позбавлена можливості зазначити будь-які дані, які характеризують особу ОСОБА_1 , в т.ч. про те, що   він є особою з інвалідністю та учасником бойових дій, а відтак, доводи  апелянта в цій частині є безпідставними. 
 
За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, отже, апеляційна скарга є необґрунтованою та до задоволення не підлягає. 
 
Таким чином під час апеляційного розгляду справи не встановлена  невідповідність постанови місцевого суду вимогам закону, матеріалам чи обставинам справи, а всі  обставини вчинення адміністративного правопорушення місцевим судом досліджені повно та об`єктивно у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення .
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва