ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14971/19                                                Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів           Василенка Я. М., Шурка О. І.,
 за участю секретаря   Кірієнко Н.Є.,          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2020, -
В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» звернулося до суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в якій просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №00008551402 від 27 червня 2019 року та №00008541402 від 27 червня 2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що господарські операції по взаємовідносинам з контрагентами були реальними, всі первинні документи, які супроводжували господарські операції відповідають вимогам закону та мають усі необхідні реквізити.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.2020 адміністративний позов задоволений повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.  
В судовому засіданні представник апелянта підтримав скаргу та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Представник позивача в судовому засіданні просив залишити без змін рішення суду першої інстанції. До суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи,  доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, Головним управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 20.08.2015 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період.
Перевіркою ТОВ «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» було встановлено порушення:
- пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями  (далі - ПКУ) в результаті чого, в періоді, що перевірявся занижено податок на прибуток на загальну суму 483  325,00 грн., у тому числі: за 2016 рік у сумі 7  136,00 грн.; за 2017 рік у сумі 174  600,00 грн.; за 2018 рік у сумі 301  590,00 грн.;
- п.198.1, п.198.3, п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7  929,00 грн., в тому числі по періодам: липень 2016 - 1079,0 грн.; серпень 2016 - 1172,0 грн.; жовтень 2016 - 2943,0 грн.; листопад 2016 - 1430,0 грн.; грудень 2016 - 1305,0 грн.  
За результатами перевірки складено акт від 10.05.2019 р. № 309/26-15-14-02-04/39961313 та винесено податкові повідомлення-рішення від 27.06.2019 року:
- №00008551402, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 9  911,00 грн., в тому числі за основним платежем 7  929,00 грн. та 1982,00 грн. за штрафними санкціями;
- №00008541402, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 604  157,00 грн., в тому числі за основним платежем 483 325 грн. та 120  832 грн. за штрафними санкціями.
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено жодних обставин та не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій із вказаними контрагентами цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. 
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно абз.1 п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених р.II цього Кодексу.
В пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов`язань за звітний податковий період. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу.
Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.
Згідно з п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Так, пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.6 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
В розумінні ст. 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 , господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, належить з`ясувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу  первинних  документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Пунктом 2.4 Положення № 88  визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право податкового обліку у платника податків виникає за наявності: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України, зареєстрована та підписана уповноваженою особою. 
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
У ході апеляційного розгляду встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основними видами діяльності за КВЕД-2010 Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 39961313) є:
46.51 оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням;
61.10 діяльність у сфері проводового електрозв`язку (основний);
61.90 інша діяльність у сфері електрозв`язку;
62.02 консультування з питань інформатизації;
62.03 діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням;
63.11 оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність;
73.11 рекламні агентства.
Між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг №010817 від 01.08.2017 року.
Відповідно до умов вказаного договору виконавець за плату, в порядку та на умовах договору забезпечую надання замовнику послуг з технічного обслуговування активного обладнання та/або мережі замовника та керування ним, перелік яких визначено у додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною даного договору. 
Виконавець надає також інформаційно-консультативні послуги представникам (уповноваженим особам) замовника з усіх питань, що пов`язані з ремонтом зазначеного обладнання, а також налаштування, оновлення та модернізації програмного забезпечення.
Відповідно до додатку №1 до договору про надання послуг №010817 від 01.08.2017 року; додаткової угоди №1 від 01.12.2017 року до договору про надання послуг №010817 від 01.08.2017; додаткової угоди №2 від 31.03.2018 року до договору про надання послуг №010817 від 01.08.2017 було визначено перелік робіт та послуг, їх кількість та вартість, які замовник зобов`язується виконати.
Виконавець виконав вказані роботи, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 31.12.2017 року та від 31.03.2018 року.
Позивачем було здійснено оплату на рахунки ФОП ОСОБА_1 за вказаним договорам та актами виконаних робіт. Вказана оплата була досліджена, сторонами не заперечується.
Також, фінансово-господарські відносини між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) ґрунтувались на укладенні договору про надання послуг №020418 від 02.04.2018 року.
Відповідно до умов договору №020418 від 02.04.2018 виконавець зобов`язується у порядку та на умовах, передбачених даним договором, надати замовнику послуги з технічного обслуговування та технічної підтримки інформаційної системи Бітрікс24, відповідно до додатків до даного договору, які є його невід`ємною частиною, а замовник зобов`язується прийняти послуги та сплатити їх вартість в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Додатком №1 від 02.04.2018 до договору про надання послуг №020418 від 02.04.2018 було визначено предмет, перелік та вартість послуг, що надаються виконавцем замовнику. Загальна сума наданих послуг складала 604 000,00 грн.
Виконавець виконав вказані роботи, що підтверджується актами від 30.04.2018 №КО-0000001, від 31.05.2018 №КО-0000002, від 30.06.2018 №КО-0000003 виконаних робіт (наданих послуг) до договору №020418.
Позивачем було здійснено оплату за вказаним договором, що підтверджується платіжними дорученнями, сторонами не заперечується.
Фінансово-господарські відносини між позивачем (замовник) та ТОВ «ГІГАТРАНС» (виконавець) підтверджуються договором №020118/1 на технічне обслуговування та аварійне відновлення ліній зв`язку від 02.01.2018 року.
Відповідно до умов договору виконавець приймає на себе зобов`язання по виконанню робіт з технічного обслуговування для підтримання технічних характеристик та аварійного відновлення волокон, що містяться у волоконно-оптичному кабелі, який використовує замовник, перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору. Замовник приймає виконані роботи та сплачує їх вартість у відповідності до умов, викладених у цьому договорі.
Додатком №1 від 02.01.2018 до договору про надання послуг №020118/1 від 02.01.2018 було визначено предмет та перелік послуг, що надаються виконавцем замовнику. Відповідно до акту прийому-передачі на технічне обслуговування ВОЛЗ по договору №020118/1 від 02.01.2018 року, виконавець прийняв, а замовник передав на технічне обслуговування на умовах договору лінії зв`язку (ВОЛЗ) відповідно до переліку, який визначений у додатку №1 до договору №020118/1 від 02.01.2018. Додатком №2 до вказаного договору була визначена калькуляція вартості робіт. Також до вказаного договору було укладено додаткові угоди №1 від 01.04.2018 та №2 від 31.12.2018, яким були визначено вартість проведених робіт.
Виконавець виконав вказані роботи, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт №ОУ-0000033, №ОУ-0000066, №ОУ-0000102.
Позивачем було здійснено оплату за вказаним договором, що підтверджується платіжними дорученнями. 
Фінансово-господарські відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» ґрунтувались на договорі суборенди нежитлового приміщення №ДСБ 105 від 03.08.2016 року.
Відповідно до умов договору орендар передає, а суборендар приймає за актом прийому-передачі в строкове оплатне користування частину нежитлового приміщення (горища) площею 1 (один) кв. м., що розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Пимоненко, 13, корпус 7 та надане орендарю у володіння та користування згідно з договором суборенди №ТО 1752 від 01.05.2016 року, який укладено між ТОВ «АККОРДА» та ПАТ «Славутич». Вказане приміщення орендар передає суборендарю з метою розміщення обладнання, сертифікованого у відповідності до законодавства України, для організації надання послуг зв`язку згідно з чинним законодавством.
До вказаного договору було укладено додаток №1, яким було визначено перелік та суму відшкодування за комунальні послуги. Також до вказаного договору було укладено додаток №2, яким було визначено відшкодування сервісних послуг, що надаються під час оренди вказаного приміщення.
Актом прийому-передачі від 23.08.2016 року до договору суборенди нежитлового приміщення №ДСБ 105 від 03.08.2016 року було передано визначене договором нежитлове приміщення у суборенду ТОВ «ГІГАТРАНС УКРАЇНА».
Також, між ТОВ «ГІГАТРАНС» та ТОВ «АККОРДА» 05.10.2015 року було укладено договір про надання послуг №АВ169. За умовами вказаного договору ТОВ «ГІГАТРАНС» надає послуги суборендарям на території комплексу приміщень, що знаходяться у користуванні ТОВ «АККОРДА» на підставі договору оренди № ОТ 1024 від 28.02.2014, що укладений з ТОВ «Укропткульттовари», розташовані за адресою: м. Київ, пров. Охтирський, 7. В свою чергу, ТОВ «АККОРДА» здійснює роботи з організації внутрішньої кабельної розводки по території комплексу, які необхідні для надання послуг, а також надає послуги з ідентифікації послуг ТОВ «ГІГАТРАНС» суборендарям на території згідно з умовами вказаного договору. 
До таких послуг ТОВ «АККОРДА» відносяться:
2.1.1 ідентифікація для ТОВ «ГІГАТРАНС» потенційних замовників послуг ТОВ «ГІГАТРАНС» на території та сприяння переговорів з такими потенційними замовниками;
2.1.2 надання внутрішньої кабельної розводки для надання суборендарям послуг ТОВ «ГІГАТРАНС»;
ТОВ «ГІГАТРАНС» виплачує ТОВ «АККОРДА» щомісячну агентську винагороду (оплату послуг), за дії, що визначені в п. 2.1 даного договору. У випадку відсутності внутрішньої кабельної розводки, яка необхідна для надання послуг ТОВ «ГІГАТРАНС», ТОВ «АККОРДА» у визначеному порядку сприяє ТОВ «ГІГАТРАНС» в побудові необхідних лінійно-кабельних споруджень, мереж за рахунок ТОВ «ГІГАТРАНС».
В подальшому між ТОВ «ГІГАТРАНС» (сторона 1), ТОВ «АККОРДА» (сторона 2) та ТОВ «ГІГІТРАНС УКРАЇНА» (сторона 3) 01.07.2016 року було укладено договір про заміну сторони у договорі про надання послуг №АВ 169 від 05.10.2015 року. Відповідно до умов якого, сторона 1 з дати, вказаної у п.1 Договору, передає стороні 3 усі права кредитора (відступає право вимоги) та усі зобов`язання, набуті ним на підставі договору про надання послуг як стороною 1, у зв`язку з чим припиняє усі права кредитора та усі зобов`язання боржника, набуті ним на підставі Договору про надання послуг як стороною 1, крім зобов`язання визначеного п.6 даного договору. Сторона 3 з дати, вказаної у п. 1 цього договору, приймає на себе від сторони 1 усі права кредитора (набуває право вимоги) та усі зобов`язання, за договором про надання послуг як сторона 1, окрім зобов`язання, визначеного п. 6 даного договору, і зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі про надання послуг, належним чином та своєчасно виконувати передбачені договором про надання послуг зобов`язання сторони 1, а також має право вимагати від сторони 2 належного виконання ним власних зобов`язань за договором про надання послуг.
Також, між ТОВ «ГІГАТРАНС» та ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» 01.02.2014 року було укладено договір про надання послуг №АВ100, за умовами якого ТОВ «ГІГАТРАНС» надає послуги суборендарям на території комплексу приміщень, що знаходяться у користуванні ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» на підставі договору оренди №б/н від 05.08.2008, що укладений з ПАТ «Славутич» , розташовані за адресою: м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, 13. 
В свою чергу, ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» здійснює роботи з організації внутрішньої кабельної розводки по території комплексу, які необхідні для надання послуг, а також надає послуги з ідентифікації послуг ТОВ «ГІГАТРАНС» суборендарям на території згідно з умовами вказаного договору. 
До таких послуг ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» відносяться:
2.1.1 ідентифікація для ТОВ «ГІГАТРАНС» потенційних замовників послуг ТОВ «ГІГАТРАНС» на території та сприяння переговорів з такими потенційними замовниками;
2.1.2 надання внутрішньої кабельної розводки для надання суборендарям послуг ТОВ «ГІГАТРАНС».
ТОВ «ГІГАТРАНС» виплачує ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» щомісячну агентську винагороду (оплату послуг), за дії, що визначені в п. 2.1 даного договору. У випадку відсутності внутрішньої кабельної розводки, яка необхідна для надання послуг ТОВ «ГІГАТРАНС», ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» у визначеному порядку сприяє ТОВ «ГІГАТРАНС» в побудові необхідних лінійно-кабельних споруджень, мереж за рахунок ТОВ «ГІГАТРАНС».
В подальшому між ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» (сторона 1), ТОВ «АККОРДА» (сторона 2) та ТОВ «ГІГАТРАНС» (сторона 3) було 31.10.2014 року укладено угоду про заміну сторони у договорі №АВ 100 від 01.02.2014.
Відповідно до п. 2 вказаної угоди у зв`язку із зміною орендаря у договорі оренди б/н від 05.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., реєстровий номер 19509, укладеного між ТОВ «Форум-Менеджмент Груп» та ПАТ «Славутич» зі сторони 1 на сторону 2, сторони домовилися, що з 01 листопада 2014 року всі права та обов`язки, що передбачені договором, переходять від сторони 1 до сторони 2.
Між ТОВ «ГІГАТРАНС» (сторона 1), ТОВ «АККОРДА» (сторона 2) та ТОВ «ГІГІТРАНС УКРАЇНА» (сторона 3) 01.07.2016 року було укладено договір про заміну сторони у договорі про надання послуг №АВ 100 від 01.02.2014 року. Відповідно до умов якого, сторона 1 з дати, вказаної у п.1 Договору, передає стороні 3 усі права кредитора (відступає право вимоги) та усі зобов`язання, набуті ним на підставі договору про надання послуг як стороною 1, у зв`язку з чим припиняє усі права кредитора та усі зобов`язання боржника, набуті ним на підставі Договору про надання послуг як стороною 1, крім зобов`язання визначеного п.6 даного договору. Сторона 3 з дати, вказаної у п. 1 цього договору, приймає на себе від сторони 1 усі права кредитора (набуває право вимоги) та усі зобов`язання, за договором про надання послуг як сторона 1, окрім зобов`язання, визначеного п. 6 даного договору, і зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі про надання послуг, належним чином та своєчасно виконувати передбачені договором про надання послуг зобов`язання сторони 1, а також має право вимагати від сторони 2 належного виконання ним власних зобов`язань за договором про надання послуг. Позивачем на виконання умов договору було здійснено оплату за вказаними договорами, що підтверджується платіжними дорученнями, а також сторонами не заперечується.
Фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими судом належним чином оформленими первинними документами, які відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, скріплені печатками контрагентів.
Надані підприємством документи у повній мірі розкривають суть господарських відносин ТОВ «ГІГАТРАНС» з контрагентами.
Зазначені документи у своїй сукупності свідчать про належне дотримання товариством вимог податкового законодавства.
На момент здійснення спірних господарських операцій вказані вище контрагенти позивача були зареєстровані як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Факт недекларування контрагентом позивача у поданій податковій звітності результатів окремих господарських операцій та/або наявних трудових ресурсів, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредиту, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, та не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту
Апелянт також вказує на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 06.04.2018 в кримінальній справі №363/4995/17 по кримінальному провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст.205 КК України, однак, при наданні оцінки колегія суддів враховує, що за правовою позицією Верховного суду викладеної у постанові від 26.06.2018 № 826/5522/14, факт порушення кримінальної справи не доводить складу податкового правопорушення за наявності факту подальшого використання придбаного товару/послуги.
Отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках кримінальної справи, вирок суду, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. 
Обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду кримінальної справи відносно цієї фізичної особи, не можна вважати обов`язковими при оцінці адміністративним судом правомірності поведінки юридичної особи-контрагента, якщо йдеться про відповідальність за порушення податкового законодавства цією юридичною особою.
Вказаним вироком не окреслено коло суб`єктів господарювання реального сектору економіки з якими здійснювалося лише документальне оформлення господарських операцій без реального їх проведення, відображення фіктивних господарських операцій у податковому та бухгалтерському обліку з метою мінімізації останніми податкових зобов`язань.
Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Вказане не є доказом протиправного формування витрат чи податкового кредиту позивача і не тягне за собою правових наслідків.
В свою чергу, надані позивачем на підтвердження реального здійснення господарських операцій із контрагентами позивача,  первинні документи, копії яких містяться у матеріалах справи, повністю відображають зміст та обсяги господарських операцій, відповідають господарським цілям та завданням статутної діяльності підприємств, що є свідченням добросовісності дій позивача при здійсненні вказаних операцій.
Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними. 
Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши  обставини справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАТРАНС УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко 

                                                                                                    О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 31.07.2020