ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/299/20	Головуючий по І інстанції Чечот А.А. 	
	Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О. 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 р.                                                                                          м. Черкаси

     Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.,

                                                               в с т а н о в и в :

       Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 12.04.2020 о 17 год. 00 хв. по вул. Смілянська, 163, в м. Черкаси, керував автомобілем Ваз-21099, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 2,30‰.
      Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2020 року, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
     В обґрунтування апеляційних вимог скаржник вказує, що постанова є незаконною, оскільки  суддя, на його думку, спрощено підійшла до судового розгляду справи грубо проігнорувавши  його права, не врахувала  всі обставини перелічені у ст.ст. 245,252,280,283 КУпАП, при цьому послалась як на доказ лише  на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення і не надала належної оцінки іншим доказам.
      Крім того, зазначає апелянт, огляд на стан сп`яніння працівниками поліції  проведений з грубим порушенням ст. 266 КУпАП, постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103, Наказу МВС України  та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, а тому вважається недійсним, відповідно  в його діях відсутні ознаки  адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
     Також, зазначає скаржник, працівники поліції не пропонували йому пройти освідування; протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням усіх норм законодавства. Вважає, що достовірних даних про те, що він порушив вимоги п.2.5 ПДР України не встановлено і матеріали справи не містять таких даних.
    В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, в ній зазначених, просив її задовольнити.
      Вивчивши матеріали провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.
     Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
     Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
    Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
    Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
     Факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії  ДПР18 № 376947 від 12.04.2020; тестом №505 від 12.04.2020; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;  поясненнями свідків; копією схеми місця ДТП від 12.04.2020; рапортом інспектора поліції; відеозаписом з місця події.
     Дані тесту на алкоголь вказують, що ОСОБА_1 був перевірений на стан алкогольного сп`яніння  12.04.2020 року о 18 год. 11 хв., й результат показав наявність 2.30‰, на якому ОСОБА_1 поставив свій підпис. Також підписи ОСОБА_1 містяться у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що свідчить про те, що ОСОБА_1 розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений (а. с. 1,3,4). 
    Факт проходження обвинуваченим огляду на стан сп`яніння  і його результати, вказані у акті, підтверджується також й підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4).
     Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що і протокол про адміністративне правопорушення, і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням  спеціальних технічних засобів за своїм змістом відповідають вимогам, які пред`являються чинним законом до таких документів.
    Враховуючи вищевказане, доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.
     Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі. 
       Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя, 

                                                                  п о с т а н о в и в:

      Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.  
    Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
       Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.