ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року	Львів	Справа № 500/1464/20 пров. № А/857/8546/20	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                               Хобор Р.Б.,
суддів:                                                                                  Затолочного  В.С., Шинкар Т.І.
з участю секретаря судового засідання                               Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 500/1464/20 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» Білій Ірини Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                            В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд: 
-  визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» щодо не вжиття заходів по відшкодуванню гарантованої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суми відшкодування за вкладом ПАТ «Комерційний банк «Надра» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 33339 грн.;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» Білій Ірину Володимирівну вчинити необхідні та передбачені законодавством дії  щодо донарахування та виплати недоплаченого відшкодування за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Надра». 

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мав відкритий у ПАТ «Комерційний банк «Надра» депозитний вклад в доларах США на суму 9256,06.

В процесі процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив позивачу 166 661 грн. за курсом 1799,9763 грн. за 100 доларів.

Позивач вважає, що відповідач при переведенні валютного вкладу у національну валюту взяв невірний курс гривні до долара, оскільки, як зазначив позивач, на момент виплати вкладу в межах гарантованої суми, курс долара до національної валюти, згідно з офіційним курсом Національного банку України, становив 2313,0580 за 100 доларів. Отже, на думку позивача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб недоплатив позивачу 33339 грн.

З цього приводу, 10.04.2020 року позивач звернувся з заявою до відповідача, на яку відповідач дав відповідь, згідно з якою це питання вже раніше було вирішено в судовому порядку, про що є рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2015 року, залишене без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.04.2016 року.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 500/1464/20 на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, оскільки є постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі № 819/2648/15, що набрала законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись із таким рішенням суду його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що спір у цій справі не є ідентичним спору у справі № 819/2648/15, яку аналізував суд першої інстанції, оскільки відрізняється предметом, підставами та складом учасників. Предметом оскарження у цій позовній заяві є протиправна бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо відшкодування недоотриманих коштів за вкладом, а предметом іншого спору є неправомірні дії Уповноваженої особи Фонду по визначенню суми, яка підлягає відшкодування на користь позивача. Крім того, предметом цього адміністративного позову є зобов`язання Фонду вчинити всі необхідні та передбачені законодавством дії щодо нарахування та виплати позивачу недоплаченої за вкладом суми 33339 грн., а предметом іншого позову є вимога зобов`язального характеру звернена до Уповноваженої особи Фонду про внесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу в сумі 33339 грн. 

Також позивач зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зазначений серед відповідачів у іншому позові, та й окрім того ці позови побудовані на різних підставах.   

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з тих мотивів, що спір у цій справі є аналогічним спору, який розглянутий в межах справи № 819/2648/15, а тому дійшов висновку про те, що у відкритті позовного провадження у цій справі необхідно відмовити на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, з мотивів, що є така, яка набрала законної сили, постанова апеляційного суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Апеляційний суд встановив те, що у червні 2015 року позивач звернувся з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Строкової Ірини Олександрівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «Комерційний банк «Надра» в якому просив:
- визнати неправомірними дії  Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Строкової Ірини Олександрівни по визначенні розрахункової суми, що підлягає до відшкодування ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Строкову Ірину Олександрівну внести до переліку вкладників, що подаються до відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розрахункову суму, що підлягає до відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 33339 грн.;
- визнати неправомірними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно невиплати всієї суми коштів, що підлягали відшкодуванню та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити належні ОСОБА_1 кошти в сумі 33339 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року у справі № 819/2648/15 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ  «Комерційний банк  «Надра» Строкової Ірини Олександрівни по визначенні суми, що підлягає до відшкодування.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Строкову Ірину Олександрівну внести до переліку вкладників, що подаються для відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, розрахункову суму, що підлягає до відшкодування ОСОБА_1   в розмірі 33339 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

14 грудня 2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову, якою  скасував постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року у справі № 819/2648/15 та прийняв нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовив в повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року залишено без змін.

Оцінюючи тотожність спору у цій справі та справі № 819/2648/15 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» Строкової Ірини Олександрівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ «Комерційний банк «Надра» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відмова у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України можлива за умови, що позов, за яким рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» основним елементом верховенства права є принцип правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Апеляційний суд, порівнявши та співвставивши адміністративні позови, встановив те, що спір у цій справі та справі № 819/2648/15 виник з однакових фактичних підстав, а саме відмови у відшкодуванні вкладу у сумі 33339 грн. через невірне застосування курсу національної валюти до долара США.

Предмет позову, тобто матеріально-правова вимога позивача до відповідача, на думку апеляційного суд, є однаковими, в силу того, що цей адміністративний позов містить узагальнені вимоги позивача до відповідача, а адміністративний позов у справі № 819/2648/15 більш детальніші.

Це пояснюється тим, що у цьому позові позивач просить визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Надра» щодо не вжиття заходів по відшкодуванню 33339 грн. за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Надра» та зобов`язати відповідачів  вчинити необхідні та передбачені законодавством дії  щодо донарахування та виплати недоплаченого відшкодування за вкладом у ПАТ «Комерційний банк «Надра» у сумі 33339 грн. 

Натомість у іншому позові позивач просить визнати неправомірними дії  Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» по визначенні розрахункової суми, що підлягає до відшкодування, зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» внести до переліку вкладників, що подаються до відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розрахункову суму, що підлягає до відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 33339 грн. та визнати неправомірними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно невиплати вкладу у сумі. Тобто, попередній позов позивач більш деталізує, а у цій справі узагальнює, шляхом застосування словосполучень «визнати протиправною бездіяльність щодо невжиття заходів по відшкодуванню грошової суми за вкладом», «вчинити всі необхідні дії по відшкодуванню грошової суми за вкладом». 

Однак, незважаючи на це, предмет позову зводиться до одного, а саме зобов`язання відповідачів відшкодувати вклад у ПАТ «КБ «Надра» у сумі 33339 грн. 

Апеляційний суд також встановив, що сторони у обидвох справах є ті ж самі.

Тому, на думку апеляційного суду, спір у цій справі є тотожним спору у справі № 916/2648/15.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг безпідставними, та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 500/1464/20 - без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повний текст постанови складений  11.08.2020 року