ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2020 р.           Справа№ 910/7190/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Ткаченка Б.О. 
 
секретар судового засідання: Вайнер Є.І.
за участю представників сторін: згідно з  протоколом судового засідання від 24.06.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 ( повний текст рішення підписано 10.03.2020)
у справі № 910/7190/19 (суддя - Ващенко Т.М.)
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" 
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 
про стягнення 17 738 271,26 грн., -
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"  (далі - відповідач) про стягнення 17  738 271,26 грн, з яких: 15  906 445,94 грн. додаткової плати, 629 143,54 грн. 3% річних, 1 202 681,78 грн. інфляційних втрат (з урахуванням заяви про  збільшення розміру позовних вимог від 04.11.2019).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови договору транспортування природного газу та Кодексу ГТС в частині дотримання параметрів якості переданого природного газу, у зв`язку з чим, у позивача виникло право вимагати від відповідача сплатити на його користь додаткову плату відповідно до умов розділу Х договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 позов задоволено повністю. 
Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" 15        906 445  грн. 94 коп. заборгованості, 629 143  грн. 54 коп. 3% річних, 1        202 681 грн. 78 коп. інфляційних втрат.
          Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови договору транспортування природного газу в частині дотримання параметрів якості переданого природного газу, що відповідно до п. 10.1 договору є підставою для сплати додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт вказує, що у договорі серед зобов`язань відсутня така послуга як додаткова плата за недотримання параметрів якості природного газу, передбачена розділом X договору.
Скаржник стверджує, що позивачем не були узгоджені з відповідачем додатки 1, 2, 3 до договору у спірний період за який позивач нарахував додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу.
Акціонерне товариство "Укртрансгаз" зазначає, що у відповідності до вимог п.п. 1 п. 1 глави 1 розділу III Кодексу ГТС природний газ завантажений в газотранспортну систему за спірний період, був завантажений з причин незалежних від оператора, оскільки відповідальним за якість природного газу у точках входу завантаженого в газотранспортну систему є суміжне газовидобувне підприємство.
На думку скаржника, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правові підстави для стягнення з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" суми додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за 2018.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"  у своєму відзиві, наданому до суду 28.04.2020, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що відповідно до п. 10.1 договору №1512000709 від 17.12.2015, п.п. 2 п. 1, п. 18 розділу 1, п.п. 2 п.1 гл. III Кодексу ГТС саме оператор є відповідальним за якість газу у точках виходу.
Позивач зазначає, що підставою для належного розрахунку додаткової плати за недотримання параметрів фізико-хімічних показників природного газу є паспорта фізико-хімічних показників природного газу за відповідні місяці 2018 та звіти про недотримання параметрів якості природного газу, які складались відповідачем. 
Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" стверджує, що відсутній взаємозв`язок додатків до договору із обов`язком відповідача сплатити додаткову плату за неналежне виконання вимог Кодексу газотранспортної системи та договору, а саме за недотримання ним параметрів ФХП природного газу.
24.06.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" подано додаткові письмові пояснення, в яких позивач наводить судову практику.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 справу № 910/7190/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Попікова О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 у справі №910/7190/19 поновлено Акціонерному товариству "Укртрансгаз" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/7190/19, відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 10.06.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №910/7190/19 клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи відкладено на 24.06.2020.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020, у зв`язку із перебуванням судді Попікової О.В. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2020 прийнято справу №910/7190/19 до провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020  у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 24.06.2020, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений  належним чином, що підтверджується  підписом представника відповідача у розписці про відкладення розгляду справи №910/7190/19, наявною в матеріалах справи.
Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 24.06.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

17.12.2015 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (замовник) та Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (оператор) укладено договір №1512000709 транспортування природного газу (далі - договір).
Відповідно до пункту 2.1 договору  оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених в договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в договорі вартість послуг.
Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15. № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених договором (пункт 2.2 договору).
Згідно з пунктом 3.1 договору оператор зобов`язаний, зокрема, своєчасно надавати Послуги належної якості та здійснити додаткову оплату замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному договором.
Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу з урахуванням договору. Якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання. За порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему оператора або подається з неї оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами договору (пункти 5.1-5.3 Договору).
Підпунктом 2 пункту 10.1 договору сторона, яка порушила вимоги щодо параметрів якості природного газу, який передається/відбирається до/з газотранспортної системи, визначені Кодексом, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу. Відповідальною стороною за якість газу у точках виходу є оператор перед замовником, який є оператором газорозподільної системи або прямим споживачем.
Сторони у пункті 10.6 договору погодили, що розрахунок розміру додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу проводиться щомісяця окремо по кожному параметру якості щодо природного газу на підставі даних, визначених оператором у звіті про недотримання параметрів якості природного газу, який він надає замовнику на його електронну адресу до 10 числа місяця, наступного за газовим. Обсяг природного газу з недотриманим значенням параметра якості Qі визначається з моменту останнього визначення ФХП газу, що відповідав параметрам, визначеним Кодексом, до моменту усунення невідповідності параметрам якості природного газу.
Сторона, яка допустила порушення щодо якості газу, зобов`язана сплатити додаткову плату у строк до 15 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на підставі рахунка-фактури, який надсилається на її електронну адресу іншою стороною до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем (пункт 10.7 договору).
Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до  31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до його закінчення жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 17.1 договору).
З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" зверталось до Акціонерним товариством "Укртрансгаз" з листами №79002.4-Сл-2429-0219 від 28.02.2019, №790-Сл-2994-0319 від 13.03.2019, №790007.2-Сл-5980-0519 від 15.05.2019, в яких просило надати, в порядку п. 10.6 договору, звіти про недотримання параметрів якості природного газу за 2016, 2017, 2018 та 3 місяці 2019. Проте, відповідач залишив вказані листи без уваги. 
20.05.2019 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" направило на адресу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" вимогу про сплату додаткової плати, 3% річних та інфляційних втрат. Однак, відповідач також залишив зазначену вимогу без відповіді.
Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказав, що відповідачем порушено умови договору транспортування природного газу та Кодексу ГТС в частині дотримання параметрів якості переданого природного газу, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача  додаткову плату в розмірі 15  906 445,94 грн., 3% річних у розмірі 629 143,54 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 202 681,78 грн. (з урахуванням заяви про  збільшення розміру позовних вимог від 04.11.2019).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків .
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами 1 - 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України  майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.
За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.
Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.
Підпунктом 45 п. 1 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.
Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015  № 2493 (далі - Кодекс),  є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.
Пунктом 13 розділу 1 глави ІІІ Кодексу визначено вимоги до природного газу, що подається в газотранспортну систему.
Визначення фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП) природного газу проводиться у точках входу і точках виходу. Визначення ФХП природного газу у точках виходу газотранспортної системи проводиться оператором газотранспортної системи на умовах, визначених цим Кодексом та погоджених з операторами суміжних систем або прямими споживачами, з використанням автоматичних потокових приладів (автоматичних хроматографів та вологомірів) та/або вимірювальних хіміко-аналітичних лабораторій (пункти 2, 3 розділу 1 глави ІІІ Кодексу).
Власник комерційного ВОГ (ПВВГ) повинен скласти та надати іншій стороні до 5-го числа місяця, наступного за звітним, місячний паспорт-сертифікат фізико-хімічних характеристик газу, в якому вказуються всі ФХП, що підлягають контролю відповідно до пункту 13 глави 1 цього розділу, у тому числі середньозважене значення вищої теплоти згоряння за місяць (у кВт·год/м 3 з розрядністю відображення два знаки після цілої частини) (п. 5 глави 7 розділу ІІІ Кодексу). Місячні паспорти-сертифікати ФХП газу підлягають оприлюдненню на веб-сайті оператора газотранспортної системи (п. 20 глави 1 розділу ІІІ Кодексу).
Якщо природний газ, що був переданий в точках виходу з газотранспортної системи, не відповідає встановленим вимогам пункту 17 цієї глави, оператор газотранспортної системи сплачує оператору газорозподільної системи, оператору газосховищ, прямому споживачу додаткову оплату, визначену в договорі транспортування (п. 18 розділу 1 глави ІІІ Кодексу ГТС).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обсягів природного газу позивачем надано акти приймання-передачі природного газу за січень-грудень 2018 та технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу № 2016-ЛТГ/ЛГ  від 27.04.2016. 
Суд першої інстанції встановив, що, всупереч умов договору, відповідач протягом січня-лютого 2018 подавав до газотранспортної системи природний газ, який не відповідав нормам п. 13 розділу 1 глави ІІІ Кодексу, що підтверджується паспортами фізико-хімічних показників природного газу по Львівській області за період з 01.01.2018 по 01.01.2019 та звітами про недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему АТ "Львівгаз" за період з 01.01.2018 по 01.01.2019.
Отже, вищевказані докази спростовують твердження апелянта про відсутність доказів подання відповідачем з точок виходу природного газу неналежної якості та доказують відповідальність саме на Акціонерного товариства "Укртрансгаз", а не суміжного газовидобувного підприємства, за недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему. 
Підпунктом 2 пункту 10.1 договору сторона, яка порушила вимоги щодо параметрів якості природного газу, який передається/відбирається до/з газотранспортної системи, визначені Кодексом, зобов`язана сплатити на користь іншої сторони додаткову плату за недотримання параметрів якості природного газу. Відповідальною стороною за якість газу у точках виходу є оператор перед замовником, який є оператором газорозподільної системи або прямим споживачем.
Місцевий господарський суд встановив, що розрахунок додаткової плати здійснено позивачем на підставі наданих відповідачем паспортів фізико-хімічних показників природного газу по Львівській області за період з 01.01.2018 по 01.01.2019 та звітів про недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему АТ "Львівгаз" за період з 01.01.2018 по 01.01.2019, посвідчених в установленому законом порядку - скріплених електронним цифровим підписом.
Так, перевіривши розрахунок додаткової плати позивача за недотримання параметрів якості природного газу, а саме параметру температури точки роси за вологою, за січень-грудень 2018 на загальну суму 15  906 445,94 грн.,  колегія суддів погоджується з судом першої інстанціїі, що він є арифметично  вірним і обґрунтованим.
Відповідач ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надав власного розрахунку та доказів здійснення відповідачем на користь позивача додаткової плати за недотримання параметрів якості переданого природного газу.
При цьому, не направлення позивачем на електронну адресу відповідача рахунку-фактури не є підставою для несплати додаткової плати, оскільки саме відповідачем не було надано позивачу звітів, в порядку 10.6 договору.
Таким чином, в порушення вимог договору та Кодексу газотранспортної системи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність заборгованості відповідача з оплати позивачу додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу, а саме параметру температури точки роси за вологою, за січень-грудень 2018 року у розмірі 15 906 445,94 грн, в наслідок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.
Щодо вимог позивача про стягнення 3% річних у розмірі 629 143,54 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 202 681,78 грн., слід зазначити наступне.
Неоплачена відповідачем позивачу додаткова плата за недотримання параметрів якості природного газу є грошовим зобов`язанням, за прострочення якого можуть бути нараховані інфляційні втрати і 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Перевіривши розрахунки 3% річних та збитків від зміни індексу інфляції, наведених позивачем та судом першої інстанції, колегія суддів погоджується, що стягнення 3% річних у сумі - 629 143,54 грн. та індексу інфляції у розмірі - 1 202 681,78 грн. є арифметично правильними та нараховані відповідно до чинного законодавства, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.
Посилання апелянта на те, що позивачем не були узгоджені з відповідачем додатки 1, 2, 3 до договору у спірний період, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки обов`язок відповідача сплатити додаткову плату за недотримання параметрів фізико-хімічних показників природного газу встановлено у Кодексі газотранспортної системи і договорі. При цьому, розрахунок здійснювався позивачем на підставі наданих відповідачем паспортів фізико-хімічних показників природного газу по Львівській області за період з 01.01.2018 по 01.01.2019 та звітів про недотримання параметрів якості природного газу, який подавався у газорозподільну систему АТ "Львівгаз" за період з 01.01.2018 по 01.01.2019.
На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/7190/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/7190/19  слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі №910/7190/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі №910/7190/19   залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".
4. Матеріали справи №910/7190/19   повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови підписано 01.07.2020.
Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                Б.О. Ткаченко