ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року                                                                                      Справа № 906/924/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Василишин А.Р. 

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:
позивача: Захарченко В.П. 
відповідачів: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуза ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 31 липня 2020 р.р. (постановлену суддею Тимошенком О.М., повний текст складено 31.07.20р.) у справі № 906/924/20
за позовом ОСОБА_1 
до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1"
до Високівської сільської ради Черняхівського району
про визнання недійсними рішень загальних зборів про скасування реєстрації змін до установчих документів та змін до відомостей про юридичну особу

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31 липня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №906/924/20 за позовом ОСОБА_1 до Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1", Високівської сільської ради Черняхівського району про визнання недійсними рішень загальних зборів, про скасування реєстрації змін до установчих документів та змін до відомостей про юридичну особу.
Вказана ухвала мотивована тим, що необґрунтованим є аргумент позивача щодо підстави для забезпечення позову, оскільки навіть після ухвалення судового рішення на користь позивача відповідач буде мати можливість скликати нові збори з аналогічних питань, в тому числі і про виключення позивача з підприємства, що може знову стати підставою для звернення позивача до суду. Інститут забезпечення позову спрямований на те, щоб ефективно та результативно захистити права позивача після ухвалення рішення на його користь. А в даному випадку задоволення заяви позивача призведе до захисту позивача лише на період перебування справи в суді, оскільки з набранням рішення законної сили у немайновому спорі заходи забезпечення позову скасовуються, тому запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не є такими, що забезпечать ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач - ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 31 липня 2020 року у справі №906/924/20 та ухвалити нову, якою задоволити заяву.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що незважаючи на вжиті заходи забезпечення позову у іншій справі, державний реєстратор на підставі оскаржуваних рішень загальних зборів членів КСП "Україна-Черняхів-1" від 23 червня 2020 року вчинив три реєстраційні дії щодо зміни керівництва та підписантів КСП, вчинення яких прямо заборонено. В свою чергу, КСП "Україна-Черняхів-1" будучи відповідачем у справі №906/1316/19 та знаючи зміст ухвали господарського суду Житомирської області про вжиття заходів забезпечення позову свідомо скликало нові загальні збори з питань зміни керівника, підписантів, виключення і включення нових членів до складу КСП, свідомо звернулося до державного реєстратора з такими реєстраційними документами попри пряму заборону суду для вчинення відповідних реєстраційних дій. Вказане свідчить про те, що відповідач КСП "Україна-Черняхів-1" в процесі розгляду даної справи №906/924/20 і надалі буде вчиняти дії щодо зміни керівництва, правління КСП, зміни підписантів, виключення та включення нових членів до складу КСП, вчинятиме відповідні реєстраційні дії в Єдиному реєстрі, тобто робитиме все те, що ускладнюватиме відновлення позивачем своїх порушених прав та виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову.
Скаржник вважає, що запропоновані позивачем способи забезпечення позову відповідають предмету спору, є співмірними та адекватними по відношенню до можливих негативних наслідків які можуть виникнути у разі не задоволення позову. Такі заходи забезпечення позову не стосуються господарської діяльності відповідача.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2020 року у справі №906/924/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 31 липня 2020 року у справі №906/924/20 та призначено розгляд скарги на 09 вересня 2020 року об 11:30 год.
26 серпня 2020 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Захарченка Вадима Павловича) надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 серпня 2020 року у справі №906/924/20 задоволено клопотання ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Захарченка Вадима Павловича) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №906/924/20. Відеоконференція буде проведена за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://easycon.com.ua).
Від відповідача 1 - Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а оскаржувану ухвалу  у справі залишити без змін.
02 вересня 2020 року від відповідача 1 Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з проханням доручити її проведення Господарському суду Житомирської області.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 вересня 2020 року у справі №906/924/20 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача 1 КСП "Україна-Черняхів-1" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні 09 вересня 2020 року, яке здійснювалось в режимі відеоконференції, представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до КСП "Україна-Черняхів-1" та до Високівської сільської ради про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Україна-Черняхів-1" (Код ЄДРПОУ: 00487155), що були проведені 23 червня 2020 року та оформлені протоколом №05/06/20 від 24 червня 2020 року; скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведену державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Богушем О.В. 26 червня 2020 року, номер запису 13011050004000925; скасування внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведені державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Богушем О.В. 26 червня 2020 року, номер запису 13011070005000925; скасування внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, проведені державним реєстратором Високівської сільської ради Черняхівського району Богушем О.В. 10 липня 2020 року, номер запису 13011070006000925.
Позовна заява обгрунтована тим, що 23 червня 2020 року відбулися загальні збори членів КСП "Україна-Черняхів-1", на яких серед іншого було прийнято рішення про виключення з членів підприємства ОСОБА_1 , який є членом вказаного КСП. Вказані збори відбулися з порушеннями норм чинного законодавства, оскільки позивача не було повідомлено про дату та порядок денний зборів; на зборах був відсутній кворум; питання, які були включенні до порядку денного загальних зборів у оголошенні про їх проведення відрізняються від питань, які вирішувались на зборах; збори були скликані незаконним складом правління; порушені приписи ухвали суду про забезпечення позову у судовій справі №906/1316/19.
Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову від 29 липня 2020 року, у якій заявник просить: заборонити КСП "Україна-Черняхів-1" проводити (скликати) загальні збори членів КСП "Україна-Черняхів-1" (12301, Житомирська область, м. Черняхів, вул. Мельнична,6, ідентифікаційний код 00487155) з питань зміни керівництва, підписантів, членів, розміру статутного капіталу, місцезнаходження, виключення зі складу членів ОСОБА_1 ; заборонити державним/приватним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей, що стосуються КСП "Україна - Черняхів-1" (12301, Житомирська область, м. Черняхів, вул. Мельнична,6, ідентифікаційний код 00487155), зокрема, але не виключно: стосовно змін керівника, підписантів, членів, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження; зобов`язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис-попередження про заборону проведення будь-яких реєстраційних дій, що стосуються КСП "Україна-Черняхів-1" (12301, Житомирська область, м. Черняхів, вул. Мельнична,6, ідентифікаційний код 00487155).
Обґрунтовуючи вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, позивач вказує на те, що за час розгляду справи КСП "Україна - Черняхів-1") матиме можливість скликати нові загальні збори членів КСП "Україна - Черняхів-1" та прийняти рішення з аналогічних питань, що оспорюються позивачем.
У зв`язку з викладеним вище заявник вважає, що на даний час існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, які унеможливлять вчинення реєстраційних дій щодо внесення відомостей про зміну керівництва, правління КСП "Україна-Черняхів-1", зміни підписантів, виключення та включення нових членів до складу КСП, тобто тих дій, які ускладнять відновлення порушених прав позивача.
Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Частиною 4 статті 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;
- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають вказаним вище ознакам.
Зі змісту заяви вбачається, що заявник припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.
Між тим, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати ймовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. 
Згідно статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачами дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.
Посилання апелянта на той факт, що доказом вчинення відповідачем дій, що ускладнять виконання рішення суду у даній справі є скликання загальних зборів з питань зміни керівника, підписантів, виключення і включення нових членів до складу КСП не зважаючи на наявність ухвали господарського суду Житомирської області про вжиття заходів забезпечення позову у справі №906/1316/19 є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що такі дії вчинялися після подання позову у даній справі до суду. Вчинення відповідних дій під час розгляду іншої справи не може слугувати підставою для однозначного висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення у даному спорі.
Інших доводів на обгрунтування підстав припускати, що в майбутньому виконання рішення суду стане неможливим або утрудненим, заявником не надано.
Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).
Із врахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Згідно з приписами частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується рішення загальних зборів членів КСП "Україна-Черняхів-1" проведених 23 червня 2020 року та оформлених протоколом №05/06/20, на яких було прийнято наступні рішення: затверджено звіт правління; затвердження Положення про розпаювання землі та Положення про комісію з розпаювання землі ДП "Україна"; затверджено звіт ревізійної комісії; затверджено список колишніх працівників ДП "Україна", які мають стаж роботи на підприємстві 10 (десять) та більше років в кількості 159 осіб та включити їх в члени КСП" Україна-Черняхів-1" (доручено правлінню сформувати реєстр членів КСП та видати згідно реєстру довідки про членство); внести запропоновані зміни до Статуту КСП "Україна-Черняхів-1" та затвердити його в новій редакції; обрано склад правління в кількості трьох членів правління - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; обрано головою КСП "Україна-Черняхів-1" ОСОБА_5 .
При цьому, в заяві про забезпечення позову від 29 липня 2020 року заявник просить: заборонити КСП "Україна-Черняхів-1" проводити (скликати) загальні збори членів КСП "Україна-Черняхів-1" (12301, Житомирська область, м. Черняхів, вул. Мельнична,6, ідентифікаційний код 00487155) з питань зміни керівництва, підписантів, членів, розміру статутного капіталу, місцезнаходження, виключення зі складу членів ОСОБА_1 ; заборонити державним/приватним реєстраторам, нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей, що стосуються КСП "Україна - Черняхів-1" (12301, Житомирська область, м. Черняхів, вул. Мельнична,6, ідентифікаційний код 00487155), зокрема, але не виключно: стосовно змін керівника, підписантів, членів, розміру статутного капіталу, статуту, місцезнаходження; зобов`язати державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис-попередження про заборону проведення будь-яких реєстраційних дій, що стосуються КСП "Україна-Черняхів-1" (12301, Житомирська область, м. Черняхів, вул. Мельнична,6, ідентифікаційний код 00487155).
Вказане свідчить, що заходи забезпечення позову не є співмірними з предметом спору.
Обов`язок доказування наявності підстав, визначених статтею 136 ГПК України покладається згідно саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.
Крім того, обраний заявником спосіб забезпечення у вигляді заборони проводити певні реєстраційні дії для органів реєстрації є також неспівмірним з позовними вимогами, з якими заявник звернувся до суду, оскільки ніяким чином не забезпечує виконання у подальшому судового рішення у випадку задоволення позову, а також не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки вказана заява грунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обгрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.
Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-28 Господарського процесуального кодексу України, суд
                     
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 31 липня 2020 р. у справі № 906/924/20 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 31 липня 2020 р. у справі № 906/924/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали оскарження у справі №906/924/20 повернути  Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений  10.09.20

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б.

        Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.